6 G. O. SÄRS, VESTINDISKE OG SYD-ATLANTISKK CUMACEEE. 



bueforrnigt över det foregaaende Segment freinskydende Udvidning. 4:de Segment er 

 det lsengste af alle og af normal Form. Sidste Segment endelig er forholdsvis tem- 

 melig stort, betydeligt (omtrent dobbelt) bredere end l:ste Bagkropssegment, og har 

 den bagre Rand stserkt udrandet og Epimererne bugtil gaaende ud i en stump Spids. 



Bagkroppen, der, naar Halevedhaengene fraregnes, omtrent er af Forkroppens 

 Laangde, er ussedvanlig tynd, og dens Segmeriter naesten fuldstasndig cylindriske, uden 

 at vise det eiendomrnelige knudeformige Udseende som hos Slsegtens fleste övrige Arter. 

 Naastsidste Segment er som ssedvanligt det lsengste. Sidste Segment er derimod meget 

 kort og seet ovenfra (Fig. 3) i Enden stserkt udvidet samt naasten lige afskaaret. 



Integumenterne ere meget tynde og gjennemsigtige, saa at endog adskillige af de 

 indre Organer f. Ex Tarmkanalen skinner igjennem, og af en tydeligt udprasget skjael- 

 formig Structur. 



De övre Antenner ere af tynd og langstrakt Form og raekke med hele det sidste 

 saerdeles smale og forlsengede Led af Pedunkelen udenfor Spidsen af Rostrum. Svöberne 

 vise den for Slaegten normale Bygning. 



l:ste Fodpar er af en ganske usiedvanlig smal og langstrakt Form, saa at det lige 

 udstrakt endog er betydeligt laengere end hele Forkroppen, og raekker med Enden af 4:de 

 Led temmelig långt udenfor Spidsen af Rostrum. Basalledet og de 3 derpaa fölgende 

 Led ere af saedvanlig Form. Derimod udmaerke de 2 ydre Led sig ved en ganske over- 

 ordentlig Lasngde og nassten börsteagtig Tyndhed. De ere omtrent af ens Laängde eller 

 det yderste lidt lamgere end det andet og begge kun meget sparsomt börstebesatte. 



2:det Fodpar er vistnok neppe Halvparten saa långt som l:ste, men dog endnu 

 nsesten af Rygskj oidets Lsengde og saerdeles tyndt. Basalledet er betydeligt kortere end 

 de 3 fölgende Led tilsammen og stserkt krummet samt i sin nedre eller indre Kant for- 

 synet med stserke Fjaerbörster. 4:de Led er som sedvanligt meget smalt og staerkt for- 

 laenget, omtrent saa långt som de 2 yderste Led tilsammen. Sidste Led er sylformigt 

 og besat med en Del tynde Börster, hvoraf en fra Spidsen udgaaende er saerdeles läng. 



De 3 bageste Fodpar, de egentlige Gangfödder, ere temmelig staerkt udviklede og 

 forsynede med talrige tildels cilierede Börster. De 2 förste Par ere omtrent af samme 

 Laengde og betydeligt laengere end sidste Par. Alle disse Fodpar ere udmaerkede ved 

 den ussedvanligt staerkt forlaengede Form af 3:die Led, der er betydeligt laengere end 

 de fölgende Led tilsammen. 



Det midterste Halevedhceng (Fig. 3) er forholdsvis kort, neppe dobbelt saa långt 

 som sidste Segment og betydeligt kortere end de ydre Halevedhaengs Stamme. Ved 

 Basis er det temmelig bredt, men afsmalnes hurtigt til Midten af sin Laengde, hvorfra 

 det bibeholder sin Brede uforandret indtil Spidsen. Denne ydre Del, der saaledes viser 

 en lineser Form, er i hver Kant forsynet med 5 Torner og har ved Spidsen de 2 saad- 

 vanlige Endetorner, der ere noget större end hine. 



De ydre Halevedhceng (ibid.) ere temmelig staarkt forlaangede og ikke saa ubety- 

 deligt lsengere end de 2 sidste Segmenter tilsammen. Stammen, der i Enden er noget 

 udvidet, har i den indre Kant omtrent 9 tildels usaadvanlig länge og tynde, nsesten 

 börsteformige Torner. Grenene ere länge og tynde, den indre laangst og omtrent af 

 Stammens Lamgde samt bestaaende af 3 tydelige Led, hvoraf det l:ste er störst og 



