12 G. O. SÄRS, VESTINDISKE OG SYD-ATLANTISKE CUMACEER. 



9 apioem versus sensim longioribus et seta longa terminali matrueto, stylo exteviore interiore paulo longiore et 

 ut illo biarticulato, articulo l:mo brevi, ultirao angusto, sublineari, extus aculeis 8 brevibus. intus et ad apicem 

 setis circiter 11 longis et ciliatis ornato. 



Longitudo vix 8 mm. 



Habitat ad St. Martin Indite occidentalis in profunditate 200 — 300 orgyarum fundo argillaceo. 



Af nEervserende i enkelte Henseender meget eiendommelige Art foreligger kun et 

 enkelt Exemplar, en omtrent 8 Mm. läng ung Hun, som af Goes blev taget ved St. 

 Martin paa 200—300 Favnet Dyb. 



Beskrivelse. Kropsformen er särdeles smal og langstrakt og det i höiere Grad 

 end hos nogen anden mig bekjendt Cumace. Forkroppen er temmelig sammentrykt fra 

 Siderne og indknibes seet fra Siden temmelig pludselig bagtil, saa at den her neppe er 

 bredere end Bagkroppen, med hvilken den gaar i lige Flugt uden nogen skarpt iuar- 

 keret Grjendse mellera begge disse Kropsafsnit. 



Rygskjoldet er temmelig stort, omtrent af samme Lamgde som alle de övrige frie 

 Forkropssegmenter tilsammen. Seet fra Siden (Fig. 10) er det af a^gdannet Form og af- 

 smalnes i sit forreste Parti jevnt fra begge Sider mod Rostruin, der saaledes udgaar 

 omtrent i Legemets Axe. Den övre Rand er jevnt bueformigt böiet og helder i sin 

 forreste Del temmelig brat ned mod Roden af Rostrum. Den bagre Rand er nsesten 

 lige og gaar nedad med en stasrk Runding över i de nedre Kanter. Disse ere kun lidet 

 böiede, men vise dog paa Midten en utydelig Vinkel, hvorfra de fortil ganske svagt 

 hasve sig skraat opad og ende med en skarp fortilrettet Fortsats, der ved en tydelig og 

 temmelig dyb Bugt er skilt fra Rostrum. Hele det forreste Parti af de nedre Kanter 

 er fint saugtakket. Rostrum er forholdsvis kort, neppe indtagende mere end l af Ryg- 

 skjoldets Lfengde, horizontalt og af stump konisk Form. Seet fra Siden viser det sig 

 i Enden ligesom tvedelt eller gaaende ud i 2 korte Spidser. Ovenfra seet (Fig. 11 og 12) 

 viser det sig imidlertid, at dette hidrörer fra den höist ma?rkva3rdige og eiendommelige 

 Udvikling af den saakaldte uielob, der fra den klokkeformige mediane eller frontale 

 Lob af Rygskjoldet skyder sig frem i Form af en läng og smal tungeformig Fortsats 

 längs den övre Side af Rostrum lige indtil dettes Spids og paa den noget fortykkede 

 Ende er forsynet med 2 korte jevnsides stillede Torner. Rostrum selv viser sig i denne 

 Stilling regelmässigt stumpt koniskt og til Siderne jevnt overgaaende i Rygskjoldet. 

 Langs den dorsale Side er Rygskjoldet som hos de övrige Arter af Sla^gten forsynet 

 med en i sin forreste Del temmelige höi median Crista, der er forsynet, med 4 usa^d- 

 vanligt starke fortilrcttede Tamder, hvoraf den bageste omtrent er beliggende i Midten 

 af Rygskjoldets Lasiigde. 



De 5 frie Forkropssegmenter ere alle tydeligt udviklede. Det l:ste er som sed- 

 vanligt det korteste og naasten baandformigt; derimod er 2:det Segment temmelig stort 

 og forsjmet med vel udviklede Epimerer. De 3 fölgende Segmenter indknibes derimod 

 pludseligt sajrdeles staerkt, og de 2 bageste ere neppe bredere eller höiere end Bag- 

 kroppen samt meget skarpt afsatte fra hinanden. 



Bagkroppen er, selv naar Halevedhamgene fraregnes, ikke saa ubetydeligt lamgere 

 end Forkroppen og dens Segmenter vel udviklede, af cylindrisk Form og jevnt tilta- 

 gende i Lamgde indtil mestsidste, som er det störste af dem alle. Sidste Segment er 



