KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. II. N:0 5. 15 



nogen tydelig Bugt eller Udstaaenhed under samme. Rostrum er som saedvanligt meget 

 kort med den övre Rand fuldkommen lige og horizontal og ender seet fra Siden i en 

 fint uddragen skarp Spids. Ved Basis af det viser sig oventil den teminelig starkt 

 fremspringende anan ge Oielob i Form af en skarpt markeret Afsats. Seet ovenfra (Fig. 15) 

 viser Rygskjoldet en meget regelmässig bredt elliptisk Form ined Sidecontourerne i sin 

 hele La?ngde jevnt bueformigt böiede og den störste Brede, der er noget större end 

 Höiden omtrent paa Midten. Rygskjoldets Overflade er överalt jevnt hvselvet uden Spor 

 af Folder eller Processer, glat og glindsende med kun höist utydeligt udpraeget celle- 

 formig Sculptur. 



De frie Forkropssegmenter ere meget korte og ligesom traengte taet sammen ved 

 Rygskjoldets enorme Udvikling, saa at deres övre Rand haelder fra Rygskjoldets bagre 

 Ende brat og naesten vertikalt ned mod Bagkroppen. Af det forreste Segment er alene 

 det dorsale Parti tydeligt udviklet. 2:det Segment er derimod tydeligt i sin hele Laangde 

 og er oventil haevet i en teminelig staerkt fremspringende transversal Crista eller Fold; 

 Epimererne ere tydelige, skjöndt for en Del endnu bedaekkede af R)-gskjoldets Sidedele, 

 og ere ligesom paa de 3 fölgende Segmenter tilrundede og noget bagudrettede. De 3 

 sidste Segmenter aftage meget hurtigt saavel i Höide som Brede bagtil, og sidste Seg- 

 ment er neppe större end l:ste Bagkropssegment. 



Bagkroppen er af usasdvanlig tynd og spinkel Form og naar Halevedhamgene fra- 

 regnes betj^deligt kortere end Forkroppen. Dens Segmenter ere mindre skarpt afsatte 

 fra hinanden end hos de övrige Arter og af naesten fuldstaandig cylindrisk Form. Naast- 

 sidste er som sedvanligt det lamgste. Sidste Segment er ikke synderligt inere end halvt 

 saa långt og bagtil naasten lige afstumpet, kun dannende en meget svagt fremspringende 

 Vinkel mellem Roden af de ydre Halevedhaeng soin en Antydning til det midterste Ha- 

 levedhamg. 



De övre Antenner ere vel udviklede og af tynd og langstrakt Form. Pedunkelen 

 raekker lige fortilstrakt långt udenfor Spidsen af Rostrum og har alle 3 Led omtrent af 

 ens Lamgde. Af Svöberne er som hos de övrige Arter kun den ene (övre) tydeligt 

 udviklet. 



hste Fodpar er som sedvanligt hos de herhen hörende Arter kun lidet udviklet, 

 neppe lamgere end sidste Par Maxillipeder og vise sig umiddelbart nedenfor de nedre 

 Kanter af Rygskjoldet, fölgende disses Böining indtil omtrent den forreste Trediedel af 

 deres Lasngde. 



2:det Fodpar er missten af samme Lamgde som l:ste og har det yderste Led som 

 saedvanligt staerkt forlsenget og' smalt samt endende med en läng cilieret Torn. 



De 3 bageste Fodpar ere saordeles tynde og spinkle og kun sparsomt börstebesatte. 

 De aftage jevnt i Lasngde bagtil og have det 3:die Led stasrkt forlanget samt endende 

 med en sta^rkt krummet Borste. 



Halevetihwngene (Fig. 16) ere af en ganske ussadvanlig langstrakt og smal Form 

 og endog af samme Lsengde som de 4 sidste B;igkropsseginenter tilsainmen. Dette skyl- 

 des isar Stammen, der er overordentlig staarkt forla?nget, betydeligt lasngere end hos 

 nogen anden bekjendt Art af Slajgten, og af smalt cylindrisk Form med den indre Rand 

 ikke som saedvanligt udvidet, men i sin hele Lamgde fint saugtakket. Grenene ere neppe 



