18 G. O. SÄRS, VESTINDISKE OG SYD-ATLANTISKE CUMACEER. 



dannende Sidelober. Sägen er nemlig den, at disse for Cumaceerne saa characteristiske 

 Sidelober her ganske og aldeles mangle, hvorfor den inediane Lob eller Pandedelen her 

 trasder fri t frem, dannende det ovenfor nsevnte forreste koniske Parti af Rygskjoldet. 

 Heller ikke nogen saerskilt Oielob findes; men de enkelte Ocelli eller lindseformige Coi-- 

 neaa bemaarkes fordelöe omkring paa den stumpt tilrundede Ende af selve Pandedelen 

 (se Fig. 17, 19), hvor de indtage et ganske usaedvanligt stort Rum og ereordnede krands- 

 formigt omkring en median Cornea, saaledes at denne omgives af 10 andre. Umiddel- 

 bart nedenfor denne koniskt fremspringende Pandedel bema?rkes i Midten fortil en stor 

 halvcirkelformig Aabning (se Fig. 20), der förer direkte ind i den af Rygskjoldet om- 

 sluttede som Gjellehule tjenende Cavitet. Den er da?kket af 2 smaa beva?gelige triangu- 

 lasre Plader, der höre til Gjelleapparatet og tjene til under dettes rythmiske Svingnin- 

 ger vexelvis at aabne og lukke den ntevnte Aabning. — Seet fra Siden (Fig. 17) viser 

 Rygskjoldet en uregelmajssig oval Form, med den störste Höide betydelig större end den 

 halve Lamgde. Den övre Rand er na?sten lige og horizontal eller kvin ganske svagt 

 nedadheldende og viser ved Enden af den forreste Trediedel af Rygskjoldets Lamgde 

 den ovenfor omtalte tandformige Fortsats, der ligesom danner en staerk Afsats, hvorfra 

 den övre Rand videre og ligeledes ined et temmelig lige og horizontalt Forlöb fort- 

 ssetter sig til den stumpt tilrundede forreste Ende af Pandedelen. De nedre Kanter ere 

 staarkt indböiede og i sin bagre Del noget skjasvt nedadheldende samt dannende sammen 

 med den bagre Rand en temmelig jevn Bue; lamgere fortil böie de sig med en stasrk 

 Krumning fortil og skraat opad og ende med et stumpt tilspidset fortilrettet Frem- 

 spring, der rager noget frem til hver Side af Rygskjoldet (se Fig. 17, 18 og 19) og 

 fortsaätter sig bagtil i Form af en kort tilrundet Kjol eller Crista. Ved dette frem- 

 springende nedre Hjörne, der maaske er at betragte som homolog med de laterale Lober 

 hos andre Cumaceer, viser Rygskjoldet sig seet fra Siden fortil forsynet med et kort 

 Indsnit, hvorfra Pandedelen stiger steilt i Veiret. # Ovenfra seet (Fig. 18) er Rygskjoldet 

 ti! Siderne jevnt bueformigt böiet, med den störste Brede, der er noget större end Höi- 

 gen, beliggende betydeligt bagenfor Midten; fortil afsmalnes det hurtigt og jevnt mod 

 den stumpt koniske Pandedel. — Rygskjoldets Overflade er meget ujevn, idet den överalt 

 er forsynet med smaa aflange eller rundagtige Gruber, begrajndsede af tildeis temmelig 

 stairkt fremspringende med hinanden anastornoserende ophöiede Folde (se Fig. 17). No- 

 get föran Midten og naBrinere den dorsale Side er Rygskjoldet til hver Side af det dor- 

 sale tandformige Fremspring noget excaveret og her bemasrkes paa hver Side en tem- 

 melig stor uregelmaässig knudeformig Fremstaaenhed begramdset af en Del dybe Gruber. 

 Af frie Forkropssegmenter findes bag Rygskjoldet som hos de fleste Cumaceer 5, 

 hvoraf det l:ste er meget kort, baandformigt og med utydeligt udviklede Epimerer. 

 2:det Segment er betydeligt staerkere udviklet og omtrent dobbelt saa långt som l:ste 

 samt o ventil forsynet med en tyclelig og temmelig stserkt fremspringende Lsengdekjöl; 

 dets Epimerer ere temmelig store og af en meget eiendommelig Form, idet de danne 

 en nassten horizontalt til Siderne udstaaende Plade, der fortil skyder sig tversover det 

 nedre Parti af l:ste Segment og med sin stumpt tilrundede forreste Ende endog rager 

 noget frem över Rygskjoldets bageste Rand. De 2 fölgende Segmenter ere pludselig 

 betydelig lavere og forsynede med pladeformige bagudrettede og til Siderne stasrkt ud- 



