KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. II. N:0 6. 11 



hinanden, hvad de anatomiske Detailler angaar, meget nser, men ere dog let kjendelige ved enkelte ydre Cha- 

 racterer, navnlig ved Rygskjoldets Form og Skulptur, tildels ogsaa ved Halevedhaengenes Bygning. 



Af de for Slaegten eiendommelige Characterer har jeg paa ovenanförte Sted givet en udförlig latinsk 

 Diagnose og skal blöt her i Korthed udhaeve de vigtigste af disse. 



Characteristisk er da, foruden den usaedvanlig korte og undersaetsige Kropsform, Eygskjoldets enorme 

 Udvikling ligesom paa Bekostning af de bag dette fölgende 5 frie Segmentet; hvoraf de forreste ere saerdeles 

 korte, naesten baandformige og ofte haevede i Form af transversale Cristae. De övre Antenner have den ene (ne- 

 dre) Svöbe rudimentter, kun dannende en liden börstebesat Knude; de nedre Antenner ere hos Hunnerne saerdeles 

 smaa, uleddede og ganske uden Börster, medens de hos de fuldt udviklede Hanner ere saerdeles staerkt udviklede 

 og selv noget laengere end hele Legemet. Labrum er betydeligt stserkere udviklet end hos de övrige Cumaceer 

 og mere lig samme hos Decapoderne, idet den er hjelmformig og gaar fortil ud i en konisk tandet Fortsats. 

 Mandiblerne ere ogsaa meget ulige samme hos de övrige Cumaceer, idet den hos disse altid staerkt udviklede 

 Molarproces her kun har Formen af en tynd tornformig Fortsats. lste Par Maxiller ere af saerdeles kraftig og 

 undersaetsig Bygning, med den ene Gren (Hovedgrenen) bevaebnet med stasrke tildels grovt tandede Torner; og 

 Svöben saerdeles läng og forsynet med en enkelt eller 2 Börster. 2det Par Maxiller ere derimod meget smaa 

 og rudimentaere, kun forestillende en enkelt liden membranös Plade besat med et meget ringe Antal Börster. 

 lste Par Maxillipeder, der ved Basis har det soedvanlige Gjelleapparat, bestaa kun af 3 Led, idet 2det, 3die 

 och 4de Led ere smeltede sammen til et enkelt pladeformigt ovalt Led, til hvis Ende det overordentlig lille 

 knudeformige sidste Led erfaestet. 2det Par Maxillipeder ere af en ganske maerkelig Udvikling, idet de ydre 

 Led blive paa en meget eiendommelig Maade opsvulmede for at kunne fungere som et Slags Griberedskab. 3die 

 Par Maxillipeder ere ogsaa af temmelig kraftig Bygning, men dog af et mere normalt Udseende og ligesom de 

 2 förste Fodpar hos Hunnen forsynet med Svömmepalper, hvilke hos Hannerne ere tilstede paa alle Födder med 

 Undtagelse af det bageste Par. Af Födderne er det lste Par forholdsvis meget lidet udviklet og som oftest 

 saavel i Form som Störrelse nöie overensstemmende med det sidste Par Maxillipeder; derimod er 2det Par tem- 

 melig stort og udmserket ved den eiendommelige staerkt forlaengede Form af sidste Led. De fölgende 3 Par 

 Födder ere hos Hunnerne meget spinkle og jevnt aftagende i Laengde bagtil. Hos Hannerne have de 2 forreste 

 af dem Basalleddet staerkt opsvulmet for at kunne optage de staerke Svömmepalperne bevaegende Muskler. Bag- 

 kroppen, der er usaedvanlig kort og undersaetsig, mangler saavel hos Han som Hun ethvert Spor af ventrale Ved- 

 haeng. Af Halevedhcengene ere alene de ydre tilstede. Disse have Grenerne meget korte og den indre kun 

 bestaaende af et enkelt Led, den ydre smalere og 21eddet. — Hannerne ere ofte meget ulige Hunnerne ved sin 

 betydelig slankere Kropsform og långt mindre opblaeste Forkrop, ligesom de i Regelen ogsaa ere betydeligt 

 större. Dette gjaelder imidlertid kun de fuldt udviklede Hanner, hvorimod de endnu ikke udviklede Hanner, 

 hvad Kropsformen angaar, temmelig nöie stemme overens med Hunnerne. 



