4 K. A. HOLMGREN, OM ELEKTRICITETEN SOM KOSMISK KRAFT. 



som skall pröfvas. Denne del benämner jag med Hr Thomson elektrod, men innefattar 

 deri äfven alla de bihang — såsom långa metalltrådar, slutande med en låga, o. s. v. 

 — , hvarmed han för olika ändamål kan förses. 



2. Den rörelse, som visaren i en sådan inrättning erhåller af en åt kollektorn 

 meddelad elektricitetsmängd, bestämmes visserligen af de hos flaskan och skifvorna be- 

 fintliga elektricitetsmängdernas potential på hvarandra; och borde derför utslagen sannt 

 angifva de sednares belopp. Men dervid får man ej förbise vissa synnerligen vigtiga 

 omständigheter. Såsom sådana anmärkas följande: 



a). Visarens rörelse förutsätter en elektrisk differens mellan de båda skifvornas 

 laddningar. Men deraf följer att elektrometern, utom i ett enskilt fall, måste gifva 

 olika utslag för lika stora, men till tecknet motsatta elektricitetsmängder. 



Antag, för att bevisa detta, att i visarens elektriske tyngdpunkt befinnes elektri- 

 citetsmängden ju, i ena skifvans M och i den andras m, och lemna deras tecken obe- 

 stämda. 



Den elektriska kraft, som uppstår genom inverkan af skifvornas och visarens 

 agenser på hvarandra, kan betecknas med 



Mfj. ma 



— hvari betydelsen af e, R och r i sig sjelf är tydlig — ; och visaren gör dervid ett 

 utslag, hvars numeriska värde må betecknas med u. Låter man derpå M och m växla 

 tecken, så förvandlas attraktion till repulsion och tvärtom; och visaren gör åt motsatt 

 håll ett utslag, hvars numeriska värde är u 1 . Den motsvarande kraften är 



Mu ma 



e.^+e.fs 



Nu förutsätter u = u 1 att en lika stor torsionskraft i visarens upphängningstråd 

 skall i båda fallen öfvervinnas; och detta fordrar 



M u mu I Mu mu\ 



e.^ + e.^=—[e.^r + e.- 2 )- 



Men å andra sidan motsvaras u — u 1 af R 1 = r och r x = R. Det slutliga vilkoret för 

 u = u x är således — efter nödiga reduktioner — 



(R 2 + r 2 )(M+m) = Q 

 d. ä. M — — m. I alla andra fall blir u^u t , 



I det fall att — som vanligen sker - - ena skifvan afledes till jorden och den 

 elektricitetsmängd (M), som skall bestämmas, meddelas åt den andra, isolerade, måste 

 således alltid u^u 1 . Derjemte inses att u>u l förutsätter att M och ,u äro af mot- 

 satta tecken och tvärtom; ty i förra fallet — vid attraktion ■ — ■ blir R mindre än i 

 sednare. 



b). De verksamma agensernas potential på hvarandra varierar ock med den mot 

 elektroden anlagde kroppens elektriska tecken äfven derför, att den elektriska anord- 

 ningen hos Leydnerflaskan, kollektorn och nyssnämnde kropp deraf beror. Antag att 

 elektrometervisarens laddning är V och att en kropp, hvars laddning är K, anlägges 

 mot elektroden. Aro V och K af motsatta tecken, måste, till följd af deras ömsesi- 

 diga attraktion, V ökas genom att elektricitet dragés upp till visaren från Leydner- 

 flaskans öfriga delar och af K en större andel öfvergå till kollektorsskifvan än om V 



