p 



+ 

 = + 



P 



39,0 





+ 



40,0 



Ps 



= + 



39,5 



-L 



0,39 





KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. II. N:0 8. 7 



C). Anordningen af elektrometern ändrades så att den skifva, som förut tjenat 

 som kollektor, nu gjordes till kondensator och tvärtom. 

 l:o). Konduktorn b: 



— P +P 

 N'= — 21,o P'= + 24,5 



— 20,5 + 24,5 



N' é = — 20,75 P\ = + 24,5 



: <= + 3,7; K\ = 22,7; a\ = + 0,16 



2:o). Konduktorn a: 



— P 



N = — 27,o 



— 26,o 

 N s = — 26,5 



d,= + 13,o; /i 3 =33,o; a B = 



D). En annan dag, efter att elektrometerns Leydnerflaska blifvit laddad med 

 stapelns positive pol och skifvornas betydelse var återstäld till den ursprungliga — den 

 i serierna A och B — inriktades visaren afsigtligen på en med ungefär 30° oriktig 

 nollpunkt, 



l:o) åt kondensatorsskifvans sida. Utslagens medier för konduktorn a blefvo: 



^ 4 = — 49,75 P 4 = + 32,25 



4t = — 13,5; li^ = 41,o; a t = — 0,33 

 2:o) åt kollektorns sida: 



N. = — 52,75 P b = + 38,o 



^5 = — 14,75; K B = 45,38; « 5 = — 0,33 

 3:o). Visaren inriktades på sanne nollpunkten: 



iV 6 = — 70,o P 6 = + 52,5 



4 = — 17,5; K B = 61,25; a e = — 0,29. 

 Härmed torde vara bekräftadt att elektrometern har fel, hvilkas verkningar låta 

 förklara sig på det föreslagna sättet: elektricitet af motsatt slag mot Leynerflaskans 

 ger större utslag än den med hennes liknämnda (serierna A — D), utan att detta förut- 

 sätter någon felaktig inställning af instrumentets delar (serierna B — D). 



Att öfverensstämmelsen mellan försöken skulle i allt vara fullständig, kan natur- 

 ligtvis ej begäras. Men en afvikelse med afseende på den framstälde synpunkten, nem- 

 ligen försöket B) l:o), föitjenar dock att anmärkas. Detta försök gjordes omedelbart 

 efter att Leydnerflaskan blifvit omladdad med elektricitet af motsatt slag mot hennes 

 förutvarande. Att A vid det försöket bibehöll sitt negativa tecken anser jag — enligt 

 momentet c) under N:o 2 — härleda sig derifrån att _ZV' 2 blef för stort, till följd af 

 att Leydnerflaskans nya laddning ej ännu hunnit omkasta elektriska tecknet hos skif- 

 vornas isolatorer. Denna tolkning öfverensstämmer ock med att N' 2 till sin storlek 

 verkligen intager en undantagsställning. 



4. Enär de felanledningar, som afhandlas i a), b) och c) under N:o 2, verka i 

 samma riktning, kunde ifrågasättas, om icke skilnaden d möjligen härledde sig ensamt 



