18 K. A. HOLMGREN, OM ELEKTRICITETEN SOM KOSMISK KRAFT. 



Planen för dessa försök var följande. Till tutor borde begagnas vatten d. v. s. 

 vått glas eller papper. Om dessa förbundos med droppkärlets vatten endast och alle- 

 nast medelst en af två metaller hoplödd tråd, och om metallernes elektromotoriska 

 krafter vid kontakt med hvarandra och med vatten betecknas i ordning med Al B, A/V 

 och B/V, samt den eftersökta elektromotoriska kraften med x, kan resultanten af dessa 

 krafter betecknas med 



X+VIA + A/B + B/V. 

 Denna summa borde hafva sitt uttryck i det motsvarande elektrometerutslaget. Be- 

 teckna detta, sådant som det nedra kärlets laddning skulle gifva det, med 



L = x + VIA + A/B + B/V =x + K. 

 Om derefter samma delar af apparaten förbundos med samme tråd, men upp- och ned- 

 vänd, borde deraf uppkomma ett utslag 



L'= x + VI B + Bl A + Al V d. ä. 

 L'= x — BIV— A/B —VlA = x—(VlA + AIB + BIV) eller 



L'= x — K. 

 Häraf skulle slutligen följa: 



X = g 1 OCll K = ej — 



Om detta x skulle kunna hafva samma ursprung som de i stycket N:o 17 om- 

 nämnda fenomenerna, borde det vara negativt. Och emedan x är oberoende af K, 

 borde samma värde erhållas, hvilka metaller, som än begagnades till föreningstråd, äf- 

 vensom om denne icke innehölle någon elektromotorisk kontakt. Slutligen borde x : K 

 vid upprepade försök med samme föreningstråd af två metaller visa sig konstant, om 

 ock K genom oväsentliga olikheter i apparaten utfölle olika. 



19. Till försöken häröfver begagnades 60 kub. cent. destilleradt vatten. Tutan, 

 som bestod af ett afskuret lampglas, var blott 10 cm. hög. Hon och droppkärlet — 

 en glastratt, hvars pip drogs ut till en fin spets *) — voro hvar för sig alldeles isole- 

 radt uppsatta, men förenades i försöken derigenom att förbindningstråden, lämpligt böjd 

 och med ett mellanlag af vått filtrerpapper, lades öfver hvarderas kant. I samtliga 

 försöken stod nedra kärlet i förening med elektrometern, hvars utslag, liksom i det 

 föregående, betecknas med L. Siffrorna framför observationerna angifva de särskilta 

 försökens ordningsföljd. 



Droppkärlet och tutan förenades med 

 A) en våt pappersremsa: 



1 L,= — 29 



2 — 33 



3 — 30 



10 — 29 



Med. x = — 30,2 



') Jag hade redan genom de föregående försöken öfvertygat mig om, att det fenomen, hvars elektrometerutslag 

 här betecknats med x, blef vida större, när vattnet strömmade med en fin stråle, som upplöste sig i en 

 mängd små droppar, än vid enkel droppning. Derför valdes det förra utströmningssättet i dessa och alln 

 efterföljande försök, såframt ej annorlunda kommer att angifvas. 



