24 K. A. HOLMGREN, OM ELEKTRICITETEN SOM KOSMISK KRAFT. 



liksom nära släckt. När hon åter flammade upp, flyttades hon afsides. Häraf L 5 = — 

 co d. v. s. skalan med sina 120 delar gick långt ur tuben åt negativa hållet. 



C)- En timme derefter gjordes ett försök lika med dem i A): L 6 = + 21. 



D). Derefter ett lika med B): L 7 — — <x>. 



E). Omedelbart derpå ett som de i A): L s = — 3. 



F). Leydnerflaskan, starkt laddad, stäldes på samma plats som i B) och D), men 

 urladdades ej. Efter hvarandra upprepade försök gåfvo : X 9 = — 2,0; L 10 = + 6,0. 



G). Leydnerflaskan lemnades orubbad på sin plats, medan L 10 aflästes; derpå 

 urladdades hon som i B) och D). Häraf L 1± = — qo . 



Jemförelsen mellan försöken B), D) och G) å ena sidan, samt E) och F) å andra 

 visar, att den positivt elektriska luften från Leydnerflaskan hade inträngt i apparaten 

 och åstadkommit de stora utslagen, samt att luftens aftagande elektriska tillstånd ger 

 sin verkan tillkänna i försöken E) och F); sannolikt äfven i C). Af dessa försöksserier 

 synes således, att elektrisk luft intränger genom åtminstone så trånga öppningar, som 

 en qv. millim. utan att fullkomligt urladdas af öppningarnas ledande begränsningar. 

 Man får deraf en föreställning om luften, i elektriskt hänseende, som vore hon ett 

 stoft af ett synnerligen väl isolerande ämne '). 



Om de stora, med <x> betecknade, utslagen skola framkomma, måste Leydnerfla- 

 skan ställas så, att hennes laddning ej på för nära håll afledes till apparaten eller an- 

 dra föremål utan att väsentligen elektrisera luften. Detta ådagalägger ytterligare att 

 det är luftens elektricitet, som förorsakar de stora utslagen. 



För mina studier af de kosmiska företeelserna har jag i dessa försök funnit ett 

 medel att skilja verkningarna af atmosferiska elektriciteten från dem af den terrestra. 

 Derom framdeles. För närvarande undersökning manades jag af dem till vaksamhet 

 med afseende på elektriciteten inomhus- 



24. Mot denna är det slutna zinkhuset ett fullgiltigt skydd : följande försök be- 

 visa det. De äro utförda med ungefär 2 ) samma apparat som den i fig. 1 aftecknade. 

 Till droppvätska nyttjades — liksom i alla följande försök, om ej annorlunda angifves 

 — 100 k. cm. destilleradt vatten. 



A). Ett par försök gjordes först i det rum, i hvilket elektrometern stod. De 

 gåfvo : L x = — 33 ; L 2 = — 34. 



B) Hela apparaten inflyttades i ett annat rum och uppfästades på en ebonit- 

 stång så nära intill en stor elektricitetsmaskin att långa gnistor öfverhoppade till appa- 

 raten under det vattnet rann. Apparaten återfördes derefter in i elektrometerrummet. 

 L 3 = — 32,5. 



C). Apparaten återbars. Nära honom afleddes elektricitetsmaskinen med en stark 

 spritlåga. Maskinen gick före och under vattnets itömmande, äfvensom medan det 

 strömmade till nedra kärlet. Apparaten infördes derefter i elektrometerrummet. L i 

 = — 31,5. 



*) Teuquem, Carls Repert. B. VIII, s. 59, beskrifver metoder att med elektroskoper i metallburar synliggöra 

 elektriska agensers egenskap att ej verka inåt i en ihålig konduktör. Jag har sedan flera år begagnat 

 samma metod. Af det ofvan meddelade synes dock att vissa försigtighetsmått dervid måste iakttagas. 



-) Delen L fanns ej. 



