KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. II. N:0 8. 31 



des i ett graderadt glasmått, hade i L e varit 90 kem. och i L 7 blott 70. Det öfriga 

 återfanns i en skål (g) af gummilacca, som för detta ändamål var fastsmält omkring 

 öfversta trattens pip, och vid L 7 äfven på apparatens lock. Utslagen voro: L e = — 

 37,5 och Z 7 = — 28,0. De ofvan antecknade äro beräknade ur L e = — 37,5 . 100 : 90 

 och £ 7 = — 28. 100:70. 



Slutligen gjordes ett försök, sedan vattnet stått påfyldt i lockets tratt sex tim- 

 mar. Detta gaf L lt = — 42, o. 



Aritmetiska mediet af samtliga dessa observationer är L'= 41,15 och motsvarande 

 medelstorleken af utslagen för 12-parige stapeln s' = 24,91. 



Efter trettiofem dagars förlopp iordningstäldes apparaten ånyo och försöken åter- 

 upprepades på alldeles samma sätt och med samma vatten, som för detta ändamål 

 blifvit bevaradt. Under mellantiden hade åtskilliga andra försök blifvit gjorda och 

 elektrometern kommit i olag, så att han måste söndertagas och iståndsättas. 



I nedanstående uppteckning af försöksresultaterna beteckna ?? och p utslagen för 

 den 12-parige stapelns negative och positive pol. 



— 1 



, = 38,o 



— n = 26,5 



p = 24,5 





38,o 



27,0 



23,5 





45,o 



26,5 



24,o 





45,5 



27,o 



24,o 





42,5 



25,5 



p = 24,o 





43,o 



n — — 26,5 







43,o 







L"= 



— 42,14 







Således blef medelstorleken af hufvudfenomenets utslag L"= — 42, n och af sta- 

 pelpolernes s"= 25,25. 



Om man, oaktadt den opåräknade likheten mellan utslagen för 12-parige stapeln 

 vid de två försökstillfällena, ur L', s' och s" beräknar L" under förutsättning att L' och 

 L" härleda sig från en och samma konstanta kraft och att stapeln ej undergått någon 

 förändring från det ena försökstillfället till det andra, så erhålles L'= — 41,5? .och 

 således L" — L' ■— 0,42 eller knapt en half skaldel, hvarförutom alla den förra seriens 

 utslag falla inom den sednares gränser. 



Då jag antager att denna stora öfverensstämmelse förutsätter en kraft, som, oak- 

 tadt hon ej kan härleda sig från elektromotoriska kontakter, måste hafva varit kon- 

 stant, förbiser jag ej afvikelserna mellan sista seriens observationer sinsemellan och att 

 öfverensstämmelsens fullkomlighet således kan hafva något tillfälligt. Men det är lätt 

 bevisadt att dessa afvikelser, åtminstone kunna, helt och hållet bero af instrumental fel. 

 Såsom sådana misstänker jag dels den omständigheten, att elektrometern vid de sed- 

 nare försöken första gången begagnades efter en genomgående reparation, dels ock den 

 mer än vanligt dåliga väderlekens inverkan på samtlige isolatorerne. Ifrågavarande af- 

 vikelser återfinnas, nemligen, till samma belopp i några försök, som omedelbart efter 

 de nyss beskrifna anstäldes på det sättet, att försöksapparatens nedra kärl laddades 

 med den 100-parige stapelns poler, h varefter bägarens andel i denna laddning pröfva- 



