KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. II. N:0 8. 37 



Försöksapparaten var den i fig. 1 aftecknade och droppvattnets mått, som van- 

 ligt, 100 kem. Elektrometerutslagen för 12-parige stapeln voro 



före försökens början: /&,== — 89, o; p = + 82,0 



efter deras slut: n = — 87,75; p = + 80,5 



A). Filtreradt, ej kokt, regnvatten (ej): 

 Ly = — 130,o; Z 2 = — 131,5,; L s = — 127,5; L å = — 131,0; i 5 = — 128,o 



Med. X = — 129,o. 

 B). Filtreradt, kokt, regnvatten (c 2 ): 



L 6 = — 104,5; X 7 = — 100,0 

 två nya prof (c' 2 , c" 2 ) af samma förråd (c 2 ) 



L 8 = — 96,o; £ 9 = — 96,o. 

 C). Nytt prof (c\) af det ej kokta (ci): 



JLno— — 107,5; Z/ii = — 111,5; 

 åter två nya prof (c"j, c'"i) af samma förråd (d): 



Lim— — 113,5; L 1S = — 114,5. 

 D). Det kokta (c' 2 och c" 2 blandade): 



L u = — 110,5; 

 och nytt prof (c'" 2 ) af det kokta förrådet (c 2 ) 



iiä = — 104,5 

 E). Det i D) begagnade, kokta, förrådet filtreradt: 



L a = — 123,o; L a = — 121,0; Z 18 = — 123,0. Med. L = -- 122,3. 

 F). Slutligen regnvatten i dess ursprungligen upphemtade skick (c): 



£19= — 75,0. 

 Regnvattnet företedde således samma egenbeter som det genom destillering be- 

 redda. Att kokningen af det förut filtrerade nedsänkte utslaget, torde böra anses här- 

 röra deraf att sot under kokningen med gaslåga möjligen inträngt i kokkärlet, änskönt 

 det hade en lång och smal hals; och en liten afsats af detta i dropprörets fina myn- 

 ning kunde hafva vållat att utslagen i E) blefvo mindre än de i A). Eljest skulle man 

 visserligen kunna misstänka, att under kokningen bildadt vattenglas gifvit anledning- 

 till utslagets minskning; men detta stämmer ej rätt väl ihop med att — enligt serien 

 E) — en ny filtrering efter kokningen ånyo höjer utslaget. Och åtskilliga andra försök 

 motsäga bestämdt att kokningen nedsätter den negativa egenskapen hos rent och filt- 

 reradt vatten. 



Af samtliga dessa försök framgår således det för närvarande undersökning vig- 

 tiga resultatet, att ju mera vattnet kan befrias från uppslammade ämnen, desto star- 

 kare negativt elektriske blifva dess droppar och desto mera närmar sig fenomenet till 

 att blifva konstant. Detta fenomen tillhör således vattnet sjelft. 



