EOPHYTONSANDSTENEN I V EST E R G Ö TL AN D. 11 



FRMNA TENELLA n. sp. Fig. 5. 



Jernnbreda, slingrande gångar, som tvärt höja sig öfver stenskifvorna, men ofvan- 

 till äro plattade, så att deras genomskärningar nästan få formen af parallelogrammer. 

 Den öfra sidan har en longitudinel fåra i midten och dessutom en otj^dlig transversel 

 ledning, vinkelrät mot fåran. Bredden är omkring 2 mm., längden ofta betydlig. 



Rouault uppställde slägtet Frcena x ) utan att yttra någon bestämd åsigt om dess 

 systematiska ställning. I den här ifrågavarande försteningen kan man svårligen se nå- 

 got annat än afgjutningar af spår, som något djur, sannolikt en mask, bildat på hafs- 

 bottnen. Enligt Rouault äro de strimmor, som finnas hos de flesta af honom be- 

 skrifna arterna, riktade snedt emot den longitudinela fåran. I detta afseende afviker 

 F. tenella, hos hvilken de äro vinkelräta mot henne, från slägtbeskrifningen, men på 

 grund af öfverensstämmelsen i öfrigt har jag ansett mig kunna hänföra arten till detta 

 slägte, ehuru med tvekan, då Rouault förklarar det omfatta D'Oeltgny's Cruziana och 

 Dekay's Bilobites, som hafva en helt annan habitus. Då Rouault ej meddelat några 

 figurer, är det svårt att göra sig en klar föreställning om beskaffenheten af de föremål 

 han beskrifvit. Beskrifningarna öfver de särskilda arterna låta förmoda, att de äro 

 temligen heterogena, och Rouault uppgifver sjelf, att en del arter till utseendet mycket 

 afvika från de former, som förut blifvit beskrifna under slägtnamnen Cruziana och 

 Bilobites, ehuru han funnit sig föranlåten att förena dem. Salter, som identifierar 

 Frama med Cruziana 2 ), tolkar dem som maskar. Denna tolkning torde, såsom redan 

 blifvit nämndt, vara tillämplig på Fräna tenella och måhända äfven på den engelska 

 Cruziana semiplicata, men icke på de af D'Orbigny sjelf beskrifna amerikanska for- 

 merna. Närmare än med någon annan öfverensstämmer Frama tenella möjligen med 

 Arthrophycus Harlani (Conrad) Hall 8 ). Den senare är flera gånger gröfre, men öfver- 

 ensstämmer i afseende på den longitudinela fåran, den transversela ledningen och 

 genomskärningens form. Hall beskrifver Arthrophycus som grenig, men sannolikt är 

 denna grenighet blott skenbar, och i sådant fall finnes ingen väsentlig olikhet. Hall's 

 slägtnamn kan dock ej upptagas, då det förutsätter en tolkning, som ingalunda är 

 sannolik. Rouault's namn är dessutom äldre; men om det skall bibehållas, bör det 

 tagas i inskränkt bemärkelse, med uteslutande af de former, som hafva de för D'Or- 

 bigny's Cruziana utmärkande karaktererna. 



Exemplar af denna art träffades vid Lugnas samt på Kinnekulle vid Råbäcks 

 hamn och Kållängen. 



■"ö v 



AGELACRINUS? LINDSTRÖMI n. sp. Fig. 6—10. 



Bland Eophytonsand stenens märkligaste försteningar äro dess Echinodermer. Till 

 form och storlek äro de i hög grad vexlande. Af skalet finnes aldrig någonting i be- 

 håll, och afgjutningarna visa icke ens några spår af dess skulptur. Man lemnas äfven 



1 ) Bull. Soc. GéoL, Ser. 2, Vol. VII, sid. 730. 



2 ) Bigsby's Thesaurus Silurious, sid. 2. 



3 ) PaL-eontology of New York, Vol. II, sid. 5, 't. I, II, 1. 



