18 J. G. O. LINNARSSON. 



någonting motsvarande det nämnda stamfragmentet. Deremot innehöllo de i mängd 

 sådana aflånga, subcylindriska, skrofliga kroppar, som de på fig. B framställda, äfven- 

 som grupper af spetsiga, koniska knölar, liknande dem som synas vid b å fig. C '). De 

 förra torde antingen hafva tillhört det reproduktiva systemet hos någon växt eller vara 

 ett slags koprolither. Af de senare kan jag ej ens gissningsvis framställa någon tolkning. 



BYTHOTREPHIS sp.? Fig. 20. 



Under namnet Butotrephis 2 ) (rättare Bythotrephis) har Hall beski-ifvit åtskilliga 

 former, som han anser stå nära de lefvande Fucoideerna. Vid Lugnas fann jag en för- 

 stening, som sannolikt är af samma natur som dessa amerikanska. Det afbildade ex- 

 emplaret visar talrika, nedtill nästan raka och parallela, upptill lindrigt utåtböjda, 

 platta grenar. Deras konturer äro på många ställen otydliga, en naturlig följd af bild- 

 ningssättet. Intet spår af organisk substans finnes qvar, och de hafva alldeles samma 

 konsistens som den öfriga stenmassan. De framträda derför endast genom sin relief, 

 hvilken är temligen obetydlig. Af den gemensamma stam, från hvilken grenarne måste 

 tänkas hafva utgått, kan ingenting urskiljas, ehuru man snarast kunde vänta att finna 

 afgjutningen af denne, såsom antagligen tjockare. Ett par främmande, subcylindriska 

 kroppar af oviss natur ses ligga öfver grenarne. Utom det afbildade exemplaret fann 

 jag blott ett mindre fragment. Efter ett så knapphändigt material kan ingen artbe- 

 skrifning uppställas. Måhända skall en eller annan till och med sätta föremålens or- 

 ganiska natur i tvifvelsmål. Sjelf kan jag ej anse dem som blotta »lusus natura?», och 

 om deras organiska ursprung antages, synas de ej kunna betraktas som något annat än 

 aftryck af alger. Bland de former, som Hall hänfört till Bythotrephis, hafva flera en 

 ej obetydlig likhet med den ifrågavarande försteningen från Lugnas. Sålänge stammen 

 hos den senare ej är känd, kan man dock icke vara förvissad om deras slägtskap. 

 Afven åtskilliga till slägtet Chondrites hänförda former hafva en viss likhet med denna 

 förstening. Att uppställa fasta och naturliga gränser för slägtena- är ifråga om föremål 

 sådana som dessa omöjligt. 



SCOTOLITHUS 3 ) MIRABILIS n. g. et sp. Fig. 20, 22. 



En särdeles egendomlig förstening, till hvilken jag ej kunnat finna någon mot- 

 svarighet i den litteratur jag haft att tillgå. Fig. 21 visar i half storlek det fullstän- 

 digaste och vackraste exemplaret. Det utgöres af flera strålformigt grupperade grenar, 

 hvilkas gemensamma ursprung ej är synligt, och af hvilka de flesta hafva spetsen af- 

 bruten. Grenarne äro aflånga, nästan jemnbreda eller smalt lancettformiga, utåt till- 

 spetsade. Deras sidor höja sig nästan lodrätt öfver stenens yta, så att höjden ofta 

 blir lika med halfva bredden. Ofvantill äro de mer eller mindre plattade och i midten 

 försedda med en lonoitudinel fåra. Snedt från denna fåra utså åt båda sidorna talrika 



o o 



1 ) Deras spetsiga form framträder ej nog tydligt på figuren. 



2 ) Palseontology of NewTork, Vol. I. 



a ) Af axözog dunkel och XiS-og sten, med afseende på försteningens ovissa natu 



