SKANDINAVIENS NEUROPTERA. 5 



som äro mer eller mindre greniga. Samma nervstams öfriga grenar: gleroidal- och 

 styloidgrename äro hos några slägten ganska tydliga och lätt urskiljbara, men hos an- 

 dra ersättas de genom på mångfaldigt sätt slingrande, talrika förgreningar och tvär- 

 nerver. Af dorsalnerverne förefinnas stundom ej mer än tvenne: subdursal- och dorsal- 

 7ierverne 1 men stundom tillkomma en eller två postdorsalnerver, sällan saknas de helt 

 och hållet. Det hos fjärilar och trichopterer vanliga diskfältet (areola discoidalis) före- 

 finnes hos nu ifrågavarande insekter knapt tydligt mer än hos Panorpidce ; blir deremot 

 otydligare och genom flera tvärnerver delad t hos Sialidce, samt försvinner eller helt och 

 hållet otydliggöres hos de öfriga, der det splittras i en mängd smärre. Det vanliga 

 radialfältet (areola radialis), som hos en stor del fjärilar och trichopterer är tydligt, 

 och finnes bakom subradialgrenen, är ännu .hos de båda nyssnämnde familjerna temligen 

 tydligt, men blir hos de öfriga likaledes upplöst i en mängd små, genom tvärnerver 

 begränsade fält. Hos en del Sialidce äro derjemte flera genom tvärnerver afskilda ving- 

 fält emellan radial- och subradialgrenarne på framvingarne. De benämnas här främre 

 radialfält och särskiljas från hvarandra efter den ordning de intaga, räknadt från ving- 

 basen. De äro af stor vigt vid arternas bestämmande. Rummet emellan costal- och 

 subcostalnerverna kallas costalfält, samt emellan subcostalnerven och främre nervstam- 

 men subcostalfält. Rummet åter emellan ulnargrenen (jemte styloidgrenen) och subulnar- 

 grenen benämnes ulnarfält (areola ulnaris) och emellan subulnargrenen och dorsalner- 

 verna (subdorsalnerven) subulnarfält (areola subulnaris). Då subulnargrenen, såsom för- 

 hållandet är hos några slägten (t. ex. Hemerobius) har flera grenar, som således genom- 

 skära subulnarfältet och förbindas sinsemellan och med stamgrenen genom talrika tvär- 

 nerver kallas det för första subulnarfältet (areola subulnaris prima), som är beläget i 

 den vinkel, hvilken bildas genom subulnargrenens stam och dennes första gren från 

 vingbasen räknad, men deremot får det fält, som finnes på samma ställe mellan nämnde 

 grenstam och dess andra gren namn af andra subulnarfältet (areola subulnaris secunda). 

 Båda dessa fält erbjuda goda karakterer allt eftersom de äro öppna eller slutna genom 

 tvärnerver. De olika smärre fält, i hvilka de större vingfälten delas genom den mängd 

 af tvärnerver, hvarmed de äro uppfyllda, hafva för öfrigt ringa eller ingen vigt vid 

 artbestämningarne, utom de i ulnarfältet på framvingarne hos några slägten. Dessa 

 mindre fält få sina benämningar efter den ordning, hvari de följa på hvarandra från 

 vingbasen räknade, så att det första kallas t. ex. det första ulnarfältet, det dernäst det 

 andra ulnarfältet o. s. v. Endast det tredje ulnarfältet på framvingarne är af vigt hos 

 slägtena Nothochrysa och Chrysopa. 



Gruppen delas i familjer på sätt följande schema gifver vid handen: 



Lo. Hufvudet nedtill ej näbbformigt förlängdt, utan munnen på sin höjd kägelfonnig. 



1. Alla tarslederne normala och likformiga. 



A. Antennerna utåt klubb- eller knapp-formiga Myrmeleontidce. 



B. Antennerna utåt afsmalnande. 



a) Vingarne med många tvärnerver; en rad tvärnerver i costalfältet på 



framvingarne Hemerobiidce. 



b) Vingarne med få tvärnerver; ingen rad tvärnerver i costalfältet på 



framvingarne Coniopterygidce. 



2. Tarsernas tredje eller fjerde led hjertformigt utvidgad eller tvåflikig Sialidce. 



II: o. Hufvudet nedtill näbbformigt förlängdt Panorpidce. 



