SKANDINAVIENS NEUROPTEKA. 7 



andra vid pterostigma, hvarefter radialgrenen ensamt fortsattes ett stycke innan den 

 upplöser sig i talrika smärre förgreningar, som utlöpa i utkanten. Härigenom blir sub- 

 costalfältet mycket smalt och vid peterostigma helt och hållet slutet. Det saknar all- 

 deles tvärnerver. På baksidan af radialgrenen, nära första tredjedelen af vingens längd, 

 utgår subradialgrenen från den gemensamma stammen, men förenar sig åter med radial- 

 grenen utanföre pterostigma, så att äfven ett slutet långsträckt radialfält uppkommer. 

 Detta är genomskuret af många tvärnerver, som förena radialgrenen med subradialgre- 

 nen, h vilken är betydligt finare än den förra. Subradialgrenen utsänder från baksidan 

 flera (omkring 10) fina nervgrenar, som löpa till vingens utkant, der de upplösas i flere 

 smärre, tätstående grenar. Sinsemellan förenas de i disken genom talrika tvärnerver. 

 Tydligen afskildt diskfält finnes ej, utan genomskäres rummet emellan båda nervstam- 

 marne af talrika tvärnerver. Ulnar- och subulnargrenarne äro ock förenade utefter 

 hela ulnarfältets längd genom en mängd, men enkla tvärnerver. Sistnämnde gren ut- 

 sänder till inkanten en mängd förgreningar, som sins emellan äro förenade genom tal- 

 rika tvärnerver; äfvenså subdorsalnerven. Bakom denne finnes en kort, mer eller min- 

 dre tydlig dorsalnerv. 



Larverne till arterne af detta slägte lefva i torr jord eller sand, der de ned- 

 gräfva sig mer eller mindre djupt och från dessa gömställen lura på förbikommande 

 insekter, som tjena dem till föda. En del arters larver gå både framåt och baklänges, 

 men en del deremot endast på sistnämnde sätt. Dessa,, till hvilka vår art hörer, lefva 

 på sandmark, der de i den lösa sanden bilda sig en trattformig fördjupning genom 

 att röra sig i en krets rundt omkring, under det att de baklänges nedtränga i sanden. 

 På bottnen af denna tratt gömma de sig i sanden, så att endast sugtången synes der- 

 öfver. De insekter, isynnerhet nryror, som nedfalla i gropen gripas och utsugas. Lar- 

 ven uppkastar äfven från bottnen af sin grop torr sand på de insekter, som gå förbi 

 den, hvarigenom de nedrasa i gropen och blifva ett lätt byte. De utsugne insekt- 

 kropparne uppkastas åter ur gropen. I hvarje grop uppehåller sig endast en larv. Der 

 sker också förpupningen i en af sandpartiklar sammanspunnen rund kokong. Larverna 

 kunna med lätthet uppfödas om de sättas in uti glas, som blifvit till hälften fyllda med 

 sand och der förses med tillräcklig föda. 



Den fullbildade insekten sitter oftast stilla uppkrupen på grässtjelkar eller andra 

 växter, der han hvilar med öfver abdomen sammanlagda vingar. Han lägger äggen 

 spridda i sanden. Larven till vår art har 6 punktögon i närheten af sugtången, men 

 dessa äro ej belägna på någon särskild upphöjning. Abdomens sista segment är klot- 

 formigt, besatt med vårtor och borst. 



Inom de hetare klimaten har slägtet talrika representanter, men till vår fauna 

 hör ej mer än en art: 



1. MYRMELEON FORMICARIUS Lin. 



Vingarne utan mörka fläckar med svart- och hvitaktigt tecknade nerver; anten- 

 nerna kortare- än hufvud och thorax tillsammantagna; tibiernas sporrar räta, lika långa 

 med första tarsleden; kroppen svart; öfverläppen, kanten af clypeus, en ring omkring 



