SKANDINAVIENS NEUROPTERA. 9 



krökt uppåt mot det förra, så att emellan båda bildas en öppning. Fötterna brungula; låren och tibierua mot 

 spetsarne bruna; de båda främre parens yttre sida oeh det bakersta parets inre sida brunaktig; tarserna bruna; 

 klorna gulbruna med svart spets. Vingarne utan alla mörkare fläckar, glaslika, genomskinliga, med svartbruna 

 vingnerver, kvilka äro utåt hela längden hvitfläckiga. Pterostigma mjölkhvitt med en otydlig och mycket matt, 

 brunaktig skuggning i inre kanten. 



II. Fam. Hcinerobiidrc Brauer. 

 (Florsländor.) 



Antennerna borstformiga eller perlbandslika, utåt. afsmalnande, i allmänhet tern- 

 ligen långa. Hufvudet transverselt, med fria mundelar, nedtill ej näbbformigt förlängdt. 

 Mandiblerna temligen starkt utvecklade, med en tand på inre sidan. Maxillarpalperna 

 femledade. Labialpalperna treledade. Fötterna medelmåttigt långa, smärta, med tibier, 

 som sakna tornar och i ändan ega korta, knapt märkbara sporrar. Tarserna trådfor- 

 miga; deras leder sinsemellan likformiga. Klorna krökta, stundom vid basen utvidgade 

 och försedda med hak, stundom men sällan sågade, oftast hela. Alla fyra vingarne 

 likformiga, långsträckta, genomskinliga, med många tvärnerver äfven i costalfältet ; de 

 bakre vid basen ej bredare, oftast smalare än de främre. Hos ett slägte äro hos ena 

 könet bakvingarne rudimentära. Under hvilan läggas vingarne bakåt takformigt öfver 

 abdomen. 



Larven lefver på träd och buskar. Endast den ena gruppens larver lefva i vat- 

 ten eller i närheten deraf på fuktiga ställen. Larven är långsträckt, nästan lancett- 

 formig; sugtången lång, utan tänder. Labialpalperna framåtsträckta, ej tilltryckta; 

 maxillarpalperna inga; punktögonen 6—7; antennerna tydliga. Den lefver af rof, i 

 synnerhet bladlöss och smärre insekter, hvilka den utsuger, så att endast de fastare 

 delarne återstå. 



Pupan inneslutes i en oval eller rund kokong af silke, der den ligger samman- 

 rullad, så att anus är frainböjd nära munnen. Kort före förvandlingen bereder den 

 sig utgång ur kokongen, medelst sina korta, starka mandibler, hvarmed den söndei'biter 

 silkesmaskorna. Derefter vandrar den omkring tills den finner en tjenlig plats för sista 

 hudömsningen, som försiggår på det sätt att huden sönderslites på ryggsidan af hufvu- 

 det och thorax, genom hvilken springa insekten utkryper, dragande först antenner, 

 thorax och fötter ut, samt derefter abdomen och vingar. Kroppen och vingarne äro 

 mjuka och bleka, men blifva småningom fastare och färgade. Flera timmar kunna dock 

 förflyta innan vingarne erhålla den rätta färgen på sina nerver. 



Äggen äro ovala, fastsittande på mer eller mindre långa stjelkar, och kläckas ef- 

 ter 6 — 8 dagars förlopp. De hafva af Corda blifvit beskrifne såsom svampar under 

 namn af Crateromyces candidum. 



Familjen kan beqvämligen delas i trenne smärre grupper, af hvilka inom vår fauna 



temligen många arter förekomma. De skiljas lätt från hvarandra på följande sätt: 



I. Antennerna borstformiga Ghrysopina. 



II. Antennerna perlbandslika: 



1). Framvingarnes subcostalnerv mot spetsen sammanflytande med radialgrenen Osmylina. 



2). Framvingarnes subcostalnerv fri, ej sammanflytande med radialgrenen Hemerobiina. 



2 



K. Vet. Akad. Haudl. B. 9 N:o S. 



