SKANDINAVIENS NEUEOPTERA. 25 



fältet finnes nära basen en tvärnerv, men sedan förekomma inga i detta fält, som mot 

 vingspetsen är slutet genom subcostalvervens och radialgrenens uppgående i hvarandra. 

 Ett kort stycke från vingbasen skiljer sig från radialgrenen subradialgrenen, hvilken 

 derefter delar sig i flera grenar, som återigen utlöpa i vingkanten med flera smågrenar 

 och äro sins emellan äfvensom med radialgrenen förenade genom högst få eller ganska ' 

 talrika tvärnerver. Trappstegsnerverna antingen inga eller talrika. Bakre nervstammen 

 är delad i 2 — 3 grenar, af hvilka den främre, som är ulnargrenen, icke tangerar främre 

 nervstammen utan på sin höjd förenas dermed genom en snedgående nerv, men delas 

 något från roten i två grenar; den bakre, som är subulnargrenen, består antingen af 

 tvänne redan från roten enkla grenar eller af en enda gren, som sedan delar sig i 2:ne. 

 Alla dessa äro sins emellan och med främre nervstammens förgreningar antingen för- 

 enade genom talrika tvärnerver, eller nästan aldeles fria, utan att sammanbindas genom 

 tvärnerver. Af de vanliga dorsalnerverna förefinnas 2:ne tydliga. Alla nerverna äro 

 vid utloppet i vingarnes utkanter delade i många smärre grenar. Bakvingarnes bakre 

 nervstam är vanligen delad i tvänne grenar, af hvilka den främre, som är ulnargrenen, 

 är 2-grenig, men den bakre, som är subulnargrenen, är i sig sjelf enkel, ehuru den ut- 

 löper genom många smärre grenar i utkanten. För öfrigt äro nerverna nästan såsom 

 på framvingarne. 



Larven, som lefver af rof, är amphibieartad och uppehåller sig i närheten af eller 

 till och med uti vatten. Den är mer eller mindre lancettformig med sabelformig, utåt- 

 böjd, stundom äfven uppåtböjd sugtång, som saknar alla tänder. Den öfvervintrar och 

 förvandlingen kräfver längre tid än hos föregående grupp. 



Pupan intager samma krökta ställning i kokongen som hos föregående grupp, men 

 den är något robustare byggd. 



Den fullbildade insekten är i allmänhet trög samt uppehåller sig isynnerhet vid 

 strömar och åar eller bäckar, helst sådana, som hafva ren, stenig eller grusig botten. 

 Här hvilar insekten på blad . och stammar af träd eller buskar, som hänga ut öfver 

 vattnet. Dess flygt är vacklande och fladdrande. En del arter fbyga på skuggrika stäl- 

 len eller mot aftnarne öfver vattenytan. 



Vår fauna eger af denna grupp ej mer än tvänne slägten, hvilka ehuru till habi- 

 tus hvarandra mycket olika, dock till metamorphos och lefnadssätt stå hvarandra gan- 

 ska nära. De skiljas lätt på följande sätt från hvarandra. 



I:o. Tvärnervenia i framvinganies costalfält enkla. Framvingarne för öfrigt med högst få 



tvärnerver. Oceller inga Sisyra. 



II:o. Tvärnervema i framvinganies costalfält till stor del greniga. Framvingarne för öfrigt 



med talrika tvärnerver. Oceller finnas Osmylus. 



1. Slägtet: SISYRA Bukm. 



Antennernas leder starkt håriga. Oceller saknas. Palpernas sista led nära fyra 



gånger längre än den näst sista, grof, spetsig. Tvärnerverna i framvinganies costalfält 



räta, enkla (ej greniga), fria, ej förenade med hvarandra genom tvärnerver. Subcostal- 



fältet temligen bredt, nära vingspetsen slutet derigenom att subcostalnerven och radial- 



4 



K. Vet.-Akad. Haudl. B. 9. N:o 8. 



