28 H. D. J. WALL EN GREN, 



2. Slagtet: OS M YL US Latr. 



Antennernas leder håriga. Oceller tre, hvarandra närstående. P alpernas sista 

 led föga längre än den näst sista, grof, spetsig. Tvärnerverna i framvingarnes costal- 

 fält räta, närmast basen enkla, men derefter till största delen gaffelfor migt greniga, alla 

 fria, ej förenade med hvarandra genom tvärnerver. Subcostalfältet på samma vingar 

 mycket smalt, nära vingspetsen slutet, emedan subcostalnerven och radialgrenen der 

 öfvergå i hvarandra och i gemensam stam utlöpa framom vingspetsen genom 3 smärre 

 grenar. Subradialgrenen förgrenar sig i en mängd (10 — 11) andra, som, sins emellan 

 förenade genom en mängd tvärnerver, utlöpa i vingkanten gaffelformigt fördelade hvar- 

 dera i 2 — 3 smågrenar. Ulnargrenen vid basen enkel, men derefter tvågrenig; subul- 

 nargrenen redan från basen delad i tvänné; både ulnar- och subulnargrenarne äro ge- 

 nom talrika tvärnerver förenade med hvarandra och förutnämnde nerver och utlöpa i 

 utkanten med flera smärre grenar. Tvärnerverna talrika; trappstegsnerverna talrika, 

 ställda i 2:ne rader. Subcostalfältet på framvingarne med en tvärnerv nära vingbasen. 



Antennerna lika långa med omkring en tredjedel af vingen. Prothorax längre än 

 bred. Abdomen temligen robust, hos hannen försedd vid anus med två breda bukvalv- 

 ler. Fötterna smärta, cylindriska; det bakersta paret mycket längre än de främre. 

 Klorna enkla. Klodynan temligen stor. Tvärnerverna i costalfältet äro vid pterostigma 

 mycket talrika och tätstående, sneda och till största delen enkla. På bakvingarne är 

 subradialgrenen ej mera aflägsen från radialgrenen än på framvingarne. 



Larven är aflångt lancettforniig. Sugtången mycket längre än hufvudet, sabel- 

 formig, i spetsen uppåt- och utåtböjd. Labialpalperna femledade, fina, borstformiga. 

 Antennerna mångledade med starkt afsnörd bas och slutled. Fötterna fina, korta. Tar- 

 serna med en smal, liksom bruten klodyna. 



Larven lefver vid stränderna af skuggrika, snabbt flytande bäckar, som hafva 

 kisel och stenbotten. Här uppehåller den sig under mossa, växtlemningar och dylikt, 

 utan att likväl egentligen vara ett vattendjur. Den lurar derifrån på sitt rof, hvilket 

 utgöres af mindre, mjuka insekter. Simma kan den icke, men den kan likväl en längre 

 stund lefva i vatten. Sannolikt utgår den längs stranden efter rof och begifver sig clå 

 äfven under vattnet vandrande på bottnen. Den är föo-a liflio-, utan tvärtom temlio-en 

 trög, men rörer hufvud och käkar ganska raskt. Då man vidrör den, ställer den sig 

 för en kort stund såsom död. Den tyckes ock vara föga frätgirig, men håller under 

 fångenskapen tillgodo med sönderskurna mjölmaskar och krossade flugor. Den öfver- 

 vintrar och väljer sig vinterläger i närheten af vattnet under mossa på trädstubbar, der 

 man i April funnit den i vintersömn. Larvtillståndet tyckes vara omkring sju månader. 



När förpupningstiden nalkas, upphör larven med att äta och börjar spinna silkes- 

 trådar härs och tvärs. Dessa äro ganska starka, så att en enda är tillrädelig att bära 

 larvens tyngd. Sedan en passande plats är funnen, spinner larven åt sig en smutsigt 

 hvit kokong af oregelbunden rund form i ett sammanböjdt blad eller annat dylikt. 

 Kokongen är temligen grofmaskad, men utan inblandning af sandkorn, oftast ganska 

 stark och fast som papper, men stundom mera lös och gles, då äfven de större ma- 

 skorna äro fyllda med hårdnadt slem. För kokongens förfärdigande åtgå 3 — 4 dagar. 



