SKANDINAVIENS NEUROPTERA. 29 



I kokongen ligger larven sainmankrökt med hufvudet nedböjdt mot buken och larv- 

 huden är efter omkring 10 dagars tid helt och hållet afdragen. 



Pupan är i början blek, men har antagit sin färg efter omkring 14 dagars för- 

 lopp. Den liknar temligen imago. Den öppnar kokongen medelst sina käkar och ut- 

 kryper temligen långt derur för förvandlingen. Den är ganska liflig och biter omkring 

 sig uti föremål, som räckas till den. Puptillståndet varar 3 — i veckor. Vingarne ut- 

 vecklas hastigt utan att behöfva lång tid för att i luften styfna. Utvecklingen sker 

 vanligen om aftonen eller under natten. 



Det fullbildade djuret lefver på samma ställen, som larven, och synas ej aflägsna 

 sig långt från kläckningsplatsen. Om dagen sitter det merendels stilla på undre sidan 

 af ett blad och är då mycket trögt, samt kryper långsamt omkring, då det oroas. 

 Först i skymningen går det ut på rof, då det fångar och förtär mjukskaliga insekter 

 och skonar icke ens sina likar. Dess flygt är lätt och knapt hörbar, men det flyger 

 blott korta sträckor och sätter sig snart åter med takformigt öfver abdomen lagda vin- 

 gar. Båda könen äro merendels lika, men vingarne äro vanligen något längre hos ho- 

 nan. Parningen försiggår under det att båda könen sitta parallelt med hvarandra och 

 varar omkring en timmas tid. Aggen läggas radvis bredvid hvarandra, flera tillsam- 

 man, eller ock spridda, och fastlimmas vid stenar eller växtstjelkar så starkt, att de ej 

 utan att skadas kunna från stället borttagas. 



Aggen äro aflångt ovala, flera gånger längre än breda, upptill konvexa, bakom 

 midten något mera hvälfda och nedtill nästan platta. En genom en kort hals afsnörd, 

 klotformig knapp sitter ofvantill snedt på spetsen af ägget. 



Sverige eger af slägtet blott en art: 



1. OSMYLUS CHRYSOPS Lin. 



Framvingarne glaslika, med svartbruna fläckar, isynnerhet i dorsalkanten och 



framkanten. Vinorierverna afvexlande svartbruna och blek^ula. Bakving-arne med en 



brun fläck vid pterostigma. Kroppen svartgrå med rödbrunt hufvud. Thorax ofvan i 



midten gulaktig. L. e. vingsp. lfu tum. 



Hemerobius ehrysops Lin., F. S. 382. 1505; S. N. 2. 912. 4. 



Hemerobius fulvicephalus Scop., Ent. Carn. 270. 



Hemerobius maculatus Fabr., Mänt. Ins. I. 247; E. S. II. 83. 7. 



Hemerobius laurifoliceformis Eatz., Hist. Joi\ 289. 



Osmylus maculatus Latr., Gen. Crnst. et. Ins. III. 197. 1; Burm., Handb. 983. 1; Eamb., Neuropt. 



415. 1. 

 Osmylus ehrysops Brauer, Neur. Austv. 55; Wesm., Bull. Acad. Brux. 1840. 220; Wallengr., Öfversigt 

 af Kongi. Vet.-Akad. Förhandl. 1864. 18. 



Anm. Åtskilliga Författare hafva ansett Linnés Hemerobius ehrysops ej höra hit, ehuru i hans samling 

 ännu finnes qvar exemplar med etikett af hans egen hand, som visar att namnet tillhör nu 

 ifrågavarande art. Beskrifningen i Fauna Suecica kan ej heller afse någon annan. Orden: »alts 

 hyalinis, maculatis, reliculatis» äro icke tillämpliga på någon annan, liksom bestämningen: 

 »major.» Ännu tydligare blir detta genom orden i Systema Naturfe: »alis hyalinis maculis 

 reticulatis.» 



Så vidt man hittills känner, förekommer denna art endast i Sveriges sydligare delar 

 och äfven der i allmänhet ganska sällsynt. Prof. Zetterstedt har funnit den vid Widt- 



