SKANDINAVIENS NEUROPTERA. 31 



mande gemensam stam, hvilken fördelar sig i flera eller färre grenar. Alla dessa gre- 

 nar från såväl främre som bakre nervstammen äro sinsemellan vanligen förenade genom 

 tvenne rader trappstegsnerver, af hvilka en finnes nära vingbasen och består af blott 

 några få nerver, men de tvenne öfriga genomlöpa vingdisken och oftast utgöras af flera. 

 Af de vanliga dorsalnerverna förefinnas merendels tvenne, hvilka stundom äro mycket 

 greniga. Alla nerverna äro i vingarnes utkanter delade i många smärre grenar. Tvär- 

 nerverna i bakvingarnes costalfält äro enkla, fria och räta. Subradialgrenen är här 

 vanligen blott en enda, som åter fördelar sig i flera. Bakre nervstammen är der delad 

 i tvenne grenar, af hvilka den främre, som är ulnargrenen, är i disken tvågrenig, men 

 den bakre, som är subulnargrenen, är i disken enkel, men utlöper i vingkanten liksom 

 ulnargrenen genom flera smärre grenar. För öfrigt äro nerverna nästan såsom på fram- 

 vingarne, men tvärnerverna äro färre. 



Larven, så vidt den är bekant, liknar till formen larven till Chrysopa, men är 

 mera långsträckt. Hufvudet är ganska litet, hjertformigt; i dess framkant finnas an- 

 tennerna, hvilka bestå af en ganska tydlig basled' och derefter flera smärre leder. 

 Bakom antennerna finnas vanligen 3 oceller i en mörkbrun fläck. Sugtången är kort, 

 inåtböjd, bred, tandlös, men liksom hela larven bevuxen med spridda hår. Labialpal- 

 perna temligen tjocka, 4-ledade; sista leden är än cylindrisk med nästan trådformigt 

 tillspetsad ända, än mera spolformig. Fötterna korta, kraftiga, med kort, tjock biodyna. 

 De tre thoraxsegmenten äro i jemförelse ined hufvudet ganska stora. Abdomen be- 

 står af 9 segment, som successivt blifva mindre och af hvilka de tre sista begagnas 

 att under gåendet påskjuta kroppen. I allmänhet är larven violettbrun med en ljusare 

 linea längs ryggen; stundom är den fläckig eller alldeles brun. Larven lefver af blad- 

 löss eller .sköldlöss, hvilka af honom utsugas, hvarefter de torna skinnen kastas bakåt 

 och jemte annat bikla ofta en sammanfiltad sköld, som mer eller mindre betäcker dju- 

 rets kropp. Vid förpupningstiden förfärdigar han åt sig en lös, grofmaskig kokong af 

 oval form och merendels hvit färg. Larvens ställning är i kokongen så krökt att anus 

 nästan vidrör sugtången. Efter några dagars förlopp förvandlas han till pupa, hvilken 

 liknar imago med undantag deraf att den är tjockare och gröfre samt har outvecklade 

 vingar, som synas igenom de tunna vingslidorna. Efter 2 — 3 veckors förlopp genom- 

 bryter pupan kokongen och börjar krypa omkring, hvarefter den snart, sittande på ett 

 blad eller en barkflisa, förvandlas till imago. 



Den fullbildade insekten uppehåller sig företrädesvis på träd eller buskar, men 

 en del arter på lägre växter. Här hvilar den merendels om dagen, men flyger om- 

 kring mot aftonen eller under mulna dagar. Få arter äro i rörelse äfven om dagen. 

 Djuren äro i allmänhet tröga och, fångade i håf, ställa de sig för en stund såsom 

 döda. Den drägtiga honan lägger sina ägg på växternas blad, der de fästas med en 

 kort tråd. Aggens färg är i början hvitgul, men öfvergår sednare till brunaktigt. Ef- 

 ter 14 dagars förlopp kläckas äggen och den unga larven är då till färgen gulaktigt 

 hvit, hälft genomskinlig. Den erhåller sin bestämda färg först efter flera hudöms- 



ningar. 



Till gruppen höra inom vår faunas område följande slägten: 



