SKANDINAVIENS NEUEOPTEEA. 47 



Hemerobius elegans Steph., 111. VI. 113; M'Lachl., Träns. Ent. Soc. 1868. 176. 

 Hemerobius Marshami Steph., 1. c. 114. 

 Mucropalpus pygmceus Ramb., Neuropt. 442. 



Hemerobius pygmceus Brauer, Neur. Austr. 56; Wallengr., Ofversigt af Kongl. Vet.-Akad. Förhandl. 

 1863. 22. 11, 



Anm. Ofvanföre hafva vi visat, att Prof. Zetterstedts H. paucinervis icke hörer hit, såsom de 

 flesta förmodat, utan till Sisyra fuscata, såsom vi redan 1863 gissat innan vi sågo originalet. 

 Men i vår afhaudliug af nämnda år hafva vi hitfört Prof. Zetterstedts Hemerobius obscurus 

 Ins. Lapp. 1049. 7 från Grönland. Detta skedde dock med tvekan, ehuru den gifna be- 

 skrifningen mycket väl kunde lämpa sig till nu ifrågavarande art. Originalet, som vi sedan 

 genom den vördade Författarens kända liberalitet fått se, tillhör dock en helt annan art. 

 Det visar att arten bör stå intill H. nervosus, som vi ofvanföre beskrifvit, om den icke helt 

 och hållet dermed sammanfaller såsom en högnordisk form deraf. Den omnämnes äfven af 

 Schiödte i »Naturhistoriske Bidrag til en Beskrifvelse af Grönland» pag. 58, men utan att 

 beskrifvas. Der säges endast, att den synes ej vara sällsynt på Grönland. Originalet, som 

 förefinnes i Zetterstedts typsamling för Ins. Lapp., är en mycket väl bibehållen hanne. 

 Dess analbihang äro alldeles lika dem hos H. nervosus. På fötterna finnas samma svarta 

 teckningar som hos nämnda art, och vingarnes form och färgteckning är äfven ganska lik 

 sagde art. Framvingarnes andra subulnarfält är öppet och en tvärnerv finnes vid vingbasen 

 emellan första subradialgrenen och ulnargrenens främre gren, aldeles som hos samma art. 

 Till alla väsentliga delar liknar exemplaret således H. nervosus, men det skiljer sig derifrån 

 genom kroppens färg. Denna är helt och hållet svart, utan något gult, hvarken på hufvud, 

 eller thorax. Endast abdomen är undertill något blekare, nästan brun. Fötterna äro bleka, 

 men, såsom ofvan nämndes, liksom hos H. nervosus svartfläekiga. Vi hafva icke sett något 

 svenskt exemplar, som kunnat identifieras med Zetterstedts art och såvida kroppens färg- 

 ar constant kan den, oagtadt de stora organiska likheter, den har med H. nervosus, derifrån 

 vara fullkomligt skild. Likväl saknar man ej exempel på att, hvad de lägre djuren beträffar, 

 arter blifva mörkare ju mera de närma sig norden. 



Arten träffas i Juni, Juli och Augusti månader på åtskilliga trädslag i närheten 

 af vatten och är i södra och mellersta Sverige ej synnerligen sällsynt. Den är af För- 

 fattaren funnen på flera ställen i Skåne och Blekinge; äfvenså i Skåne af Konservator 

 Roth. Af Professor Boheman är den anmärkt i Småland, på Öland och Gottland, i 

 Westergöthland och Halland. Huruvida den går högre mot norden är ännu ej bekant. 



Beskr. Antennerna svarta; basleden gulbrun. Kroppen svart eller svartbrun; undra sidan af hufvud och 

 thorax gulaktig; pannan understundom gulaktigt brun. Abdomen brun; sista buksegmentet hos hannen i midten 

 utdraget i en kort, liksom uppåt hopvecklad lob, men inga yttre analbihang kunna upptäckas. Fötterna hvit- 

 gula; låren utåt tecknade med blekbrunt. Vingarne korta och breda, blekt brungråa. Framvingarne med många, 

 rundade, mer eller mindre tydliga, bleka, gråhvita fläckar, som isynnerhet varsnas lätt då vingen hålles mot lju- 

 set. Längdnerverna blekbruna, vid nämnde fläckar blekare. Trappstegsnerverna svartbruna, fyra i den yttre 

 raden, hvilka stå 2 och 2 tillsamman; 5 i den inre raden med 2 tomrum emellan den första och den andra; 

 3 — 4 nära vingbasen. Subradialgrenarne äro 2, der de utgå från radialgrenen, sällan blott en. Bakvingarne 

 blekgråa med mörkbruna nerver och temligen mörkt pterostigma. Stundom är meso- och metathorax ofvan i 

 midten gulaktig. 



3 Slägtet: MIC RO MUS Ramb. 



Antennerna perlbandslika; deras leder starkt håriga. Oceller saknas. Palpernas 

 sista led knapt längre än den nästsista, något sammantryckt, spolformig, spetsig. Tvär- 

 nerverna i framvingarnes costalfält talrika, vid costalnerven greniga, sinsemellan ej för- 

 enade genom tvärnerver; första tvärnerven enkel och rät, icke tillbakalöpande till ving- 

 roten, och innesluter således intet vingfält emellan sig och subcostalnerven. Från 

 radialgrenen på framvingarne utgå 3 — 5 subradialgrenar. Båda könen med fyra fullt 

 utvecklade vingar. Bakvingarne vid basen i framkanten med en mycket liten hår- 

 bärande lob. Tibierna spolforiniga. Framvingarne helbräddade, ej utskurna. 



