SKANDINAVIENS NEUROPTEKA. 55 



fjälltrakterna. Så har den i nordlanden i Norge blifvit af Prof. Zetterstedt funnen 

 vid Raschstind ganska talrikt. Vidare vid Garnsess i Waerdalen och Thynaass i Levan- 

 ger i Norge, samt i Lappmarkerna inom Sverige. 



Beshr. Antennerna af kroppens längd, med omkring 25 leder, till färgen svartbruna, vid basen blekare 

 Kroppen svartbrun med blekt gulhvita eller gulbruna fötter, och kort, mörkt ockragul abdomen, hvilkens ledfog- 

 ningar äro svartbruna. Dock är hela kroppen jemte antennerna tätt öfverpudrad med hvitt hos fullt friska exem- 

 plar, så att föga af grundfärgen 'synes. Vingarne opaca, gråaktiga, tätt betäckta med hvitt puder; båda paren 

 nästan aldeles likformiga och fullt utvecklade. Bakvingarne afrundade såsom framvingarne. Båda subradi algre- 

 narna på framvingarne gaffelformigt tvågreniga; bådas grenar temligen långa. 



2. CONIOPTERYX LUTEA Wallengr. 



Antennerna af kroppens längd med omkring 25 leder, blekt gulbruna. Alla vin- 

 garne nästan likformiga, betäckta med gulgrått stoft. Abdomen gulbrunaktig. Fram- 

 vingarnes första subradialgren enkel, men den andra tregrenig. L. e. vingsp. omkr. 

 tö tum. 



Af denna art har Förf. endast sett tvänne exemplar, som förvaras å Riks-Museum 

 i Stockholm. Båda äro från Gottland. 



Beskr. Arten liknar mycket föregående, men är något större. Antalet af antennernas leder är lika, 

 äfvenså är antennernas längd lika, men färgen är blekt gulbrun. Kroppen svartbrun med blekt hvitgula fötter 

 och gulbrunaktig abdomen. Den är dock tätt öfverpudrad med gulgrått stoft. Vingarne opaca, gråaktiga, be- 

 täckta med temligen groft gulgrått stoft; båda paren nästan aldeles likformiga och fullt utvecklade, samt äro af 

 samma form som hos föregående art. Lättast skiljes arten från föregående genom subradialgrenarnas olikhet å 

 framvingarne. Den första af nämnde grenar är hos nu ifrågavarande art enkel, odelad, ej gaffelformigt grenig, 

 såsom hos föregående. Från radialgrenen utgår den bågformigt nära vingens midt och löper sedan parallelt 

 med sagde gren till vingens utkant. Kort sedan den utgått från radialgrenen förenas den med den andra 

 subradialgrenen genom en tvärnerv på samma ställe, der denna gren genom en annan tvärnerv förenas med ul- 

 nargrenen. Den första af dessa nu nämnda tvärnerver saknas helt och hållet hos föregående art. Den andra 

 subradialgrenen åter delas i tre kortare grenar, hvilka efter hvarandra skilja sig från stammen och löpa bakåt 

 mot vingkanten. Den yttersta af dessa grenar förenas med första subradialgrenen genom en tvärnerv. 



Anm. Den Sciodes fuscus, som Zetterstedt omnämner i Ins. Lapp. p.. 1051. obs., är enligt original- 

 exemplaret, hvilket förvaras å Riks-Museum, ej annat än C. tineiformis. För tvänne andra 

 arter gifva vi här nedan diagnoser, ehuru de ej ännu med visshet blifvit funna hos oss. 

 Två exemplar finnas i Zetterstedts typsamling, hvilka sannolikt tillhöra C. aleyrodiformis. 

 Dessa äro utan lokaluppgift, men förvaras under namnet Sciodes lacteus bland exemplar, som 

 otvifvelaktigt tillhöra C. tineiformis. De äro dock så mutilerade, att vi ej våga bestämt afgöra, 

 huruvida de tillhöra den art vi förmoda. Arterna äro: 



C. aleyrodiformis Stei j h. Antennerna längre än kroppen med mer än 30 leder. Alla vingarne nästan 

 likformiga, breda, betäckta med hvitt stoft. 

 Coniopteryx aleyrodiformis Steph. 111. VI. 116; M'Lachl., Träns. Ent. Soc. 1868. 123. 



Arten, som är funnen på flera ställen i Tyskland och England, skiljas från G. tineiformis genom längre 

 antenner, hvitare färg, bredare vingar, gröfre och tydligare nerver samt mörkare abdomen. 



C. psociformis Curt. Antennerna mycket längre än kroppen med omkring 40 leder; vingarne olik- 

 formiga, betäckta med hvitt stoft; de bakre tvära, mycket mindre än de främre, nästan 

 rudimentära. 

 Coniopteryx psociformis Cuut., Brit. Ent. tab. 528. f. 1 — 8; Steph., 111. VI. 117; Burm., Handb. 

 II. 772; M'Lachl., Träns. Ent. Soc. 1868. 192. 



Afven denna art har blifvit funnen i Tyskland och England. Den skiljes från båda föregående genom 

 bakvingarne, som äro smalare och kortare än de främre, nästan rudimentära, i spetsen tvära. Den är också vida 

 större samt har längre antenner. Af Hagen anses denna och C. tineiformis vara olika kön af samma art, på 



