58 H. D. J. WALLENGRES, 



basen skilja sig från hvarandra, samt äro sinsemellan förenade genom en tvärnerv. 

 Den främre af dessa är enkel och förenad med nlnargrenen genom 2 tvärnerver. Den 

 bakre deremot sänder 2 — 3 grenar till vingens ryggkant. Bakom dessa upptäckes en 

 ytterst fin dorsalnerv. På bakvingarne är costalfältet n^cket smalare än på framvin- 

 o-arne och försedt endast med 7 — 8 tvärnerver. Subcostalfältet åter är ännu smalare 

 och långsträckt, emedan subcostalnerven och radialgrenen löpa hvarandra mycket nära 

 innan de vid pterostigmaticalregionen träffas. Från sistnämnda gren utgå äfven här 2 

 subradialgrenar, af hvilka likväl den inre här är endast tvågrenig i disken. Ulnar- 

 grenen är tvågrenig i disken och den ena af dess grenar utlöper ofta gaffelformigt i 

 vingkanten. Det genom tvärnerv slutna vingfält, som mellan båda subulnargrenarne bil- 

 das vid vingbasen, är här bredt ovalt och ej smalt och kilformigt såsom på framvin- 

 o-arne. För öfrigt äro tvärnerverna och öfriga nerver i det närmaste såsom på nyss- 

 nämnde vingar. Vingfälten äro dock hos olika individer ganska olika; äfvenså är 

 nervulationen underkastad förändring. 



Könen skiljas från hvarandra derigenom att hannen har ofvan i abdomens spets 

 en lob, hvarifrån framskjuta två nedåtriktade, halfgenornskinliga bihang. Nedanföre är 

 en valvel, som kan röras i vertikal riktning. 



1. SIALIS LUT ARIA Lin. 



Kroppen mörkt svart. Vingarne blekt brunrökiga, vid basen af samma färg. 

 Nerverna svarta, men costalnerven vid basen brungul. Analsegmentets bukvalvel hos 

 hannen lång, bred och trubbig. L. e. vingsp. T 7 Ö — -ra tum. 



Hemerobius lutarius Lin., F. S. 384. 



Semblis Lutarms Fabr., E. S. II. 74. 10; Eamb , Neuropt. 447. 2; Zett., Ins. Lapp. 1051. 



Sialis lutaria Bdrm., Handb. II. 947. 2; Brauer, Neur. Austr. 53; Wallengr.. Öfversigt af Kongl. 



Vet.-Akad. Förhandl. 1863. 16; M'Lachl., Träns. Ent. Soc. 1868. 152. 1. 

 Sialis niger Latr., Gen. Crust. & Ins. III. 200. 1. 



Denna är en af våra allmännaste insekter. Den förekommer i södra och mellersta 



Sverige vid alla färskvatten och äfven vid mindre dammar och grafvar under Maj och 



Juni månader, men är äfven allmän i Lappmarkerna, der den af Prof. Zetterstedt 



blifvit träffad ännu i Torneå Lappmark vid Juckasjärvi. Här förekommer den något 



senare. 



Beskr. Antennerna svarta, hos hannen nästan längre, men hos honan kortare än kroppen. Hufvudet af 

 samma bredd som prothorax, men längre, framtill tvärt, ofvan något convext, svart med många fördjupningar, 

 särdeles på sidorna och bakåt på midten, hvilka hos honan äro mer eller mindre gulaktiga, men hos hannen 

 merendels ofärgade. Till följd af dessa fördjupningar synas ytan liksom chagrinerad. Prothorax transversel, mer 

 än dubbelt så bred som lång, i främre hörnen något afrundad, med smalt uppviken kant; ofvantill fint chagri- 

 nerad, med några få upphöjningar och en omärklig, intryckt linea längs midteu; till färgen är den svart, glans- 

 lös. Meso- och metathorax glänsande, svarta och bilda liksom tvänne upphöjda tvärgående ribbor. Abdomen 

 svart; dess sista segment bildar hos hannen ofvantill en mjuk lob, hvari finnes en cavitet med en förlängning i 

 midten. Från denna lob utgå två hälft genomskinliga, cylindriska, krökta bihang, som lättast synas, då man 

 trycker på den lefvande insektens abdomen. Sista analsegmentets bukvalvel är bred, långsträckt och i ändan 

 tvär, afrundad och trubbig. Fötterna svarta med något blekare tarser. Vingarne blekt brunrökiga, mot basen 

 ej mörkare. Nerverna svarta, utom costalnerven, som mot basen är mer eller mindre långt ljust brungul, samt 

 framvingarnes ulnargren, hvilken likaledes är mot basen ljust brungul. Tvärnerven i framvingarnes subcostalfält 

 träffar radialgrenen närmare basen af det bakom samma gren liggande första af de främre radialfälten. 



