SKANDINAVIENS NEUROPTERA. 59 



2. SIALIS FULIGINOSA Pict. 



Kroppen svart. Vingarne mörkt brunrökiga, vid basen svartbruna. Nerverna 



svarta; costalnerven vid basen svartbrun. Analsegmentets bukvalvel hos hannen kort, 



triangulär och spetsig. L. e. vingsp. 1 — 1 t 'ö tum. 



Sialis fuliginosa Pict., Ann. Scien. Nat. V. t. III. f. 6; Burm., Handb. II. 947; Bkauer, Verhandl. 

 Zool.-bot. Verein. 1856. 397; Neur. Austr. 52; M'Lachl., Träns. Ent. Soc. 1868. 152. 



Äfven denna art förekommer troligtvis temligen spridd på vår halfö, ehuru den 



tillfölje af sin stora likhet med föregående har ända hittills blifvit öfversedd. Vi hafva 



funnit den i Ifvetofta socken nära Ryssberget i n. ö. Skåne under Juli månad på ett 



enda ställe. Vid genomseendet af Prof. Zetterstedts samling hafva vi der funnit ett 



exemplar från Garniess i Norge och ett exemplar utan lokaluppgift, båda tillsamman 



med förra arten under gemensamt namn. I Riks-Museum förvaras ett exemplar från 



södra Lappmarken. Artens flygtid tyckes infalla senare än föregåendes. 



Behr. Arten liknar mycket föregående och kan derföre lätt dermed förblandas. Den är mera intensivt 

 svart till kroppsfärgen och farserna äro ej blekare än fötterna för öfrigt. Vingarne äro mörkare brunrökiga, än 

 hos föregående art; vid basen äro de icke såsom hos denna af samma färg, utan nästan helt oeh hållet mörk- 

 bruna eller svartbruna, hvilken färg sträcker sig i costalfältet på framvingarne nästan till första tvärnerven, och 

 bakom sagde fält går den nästan till de första tvärnerverna, som finnas vid vingbasen, ehuru likväl olika långt 

 uti de olika der befintliga vingfälten. Costalnerven på framvingarne är vid basen ej brungul, utan svartbrun, 

 och ulnargrenen, som här är föga finare än de öfriga nerverna, har samma färg som costalnerven. Tvärnerven 

 i framvingarnes subcostalfält träffar radialgrenen icke i närheten af basen till det bakom samma gren liggande 

 första af de främre radialfälten, utan vid midten eller bakom midten af samma fält. Sista segmentet af hannens 

 abdomen bildar ofvantill en liten mjuk lob med en oval cavitet i midten; analbihangen, som utgå från denna 

 lob, äro tjockare i spetsen Bukvalveln är mindre, än hos förra arten, triangulär och spetsig. 



Anm. Pörfattarne hafva velat hänföra Linnés Phryganea flavilatera F. S. 1488 till Sialis lutaria och 

 deremot dragit i tvifvel det hans Hemerobius lutarius hörer hit, ehuru i hans samling ännu före- 

 finnes ett exemplar af vår Semblis lutaria med hans egen handstil betecknad såsom Hemerob. 

 lutarius. Hvad hans Phryganea flavilatera beträffar, så kan den alls icke efter vårt förmenande 

 afse S. lutaria. Den skall hafva: »antennce corpore dimidio breviores» oeh vidare: »collare antice 

 et postice, non ad latera, flavescens», hvilket alls icke är tillämpligt på S. lutaria. Ytterligare 

 heter det: »sedet alis deflexis uti Phalmna, vel potius Phalmna quercifolia». Så sitter aldrig S- 

 lutaria. Hvaremot beskrifningen på Hemerobius lutarius i det närmaste träffar in på vår art, då 

 mau vet att Linné med sin margo interiör alltid menar hvad vi numera kalla framkanten af 

 vingarne eller margo anterior. Med de 2 — 3 nerverna, som äro »nätlikt förenade» d. v. s. för- 

 enade genom tvärnerver, förstår han således hvad vi kalla subcostalnerven, radialgrenen och sub- 

 radialgrenen, hvilka också äro hos vår art nätlikt förenade genom tvärnerver. De yttre nerverna 

 äro ej heller förenade med hvarandra, såsom han säger om sin art. Afven dessa orden: »juxta 

 anum 2 appendices brevissimai» låta lämpa sig på vår art, så vida man förutsätter att original- 

 exemplaret varit en hanne och Linné observerat de små analbihangen. Det öfriga i beskrifningen 

 låter ännu lättare tyda sig på vår art, med undantag af orden: »ala? omnes 4, ad marginein ex- 

 teriorem, versus apicem, linea fusca inter duo exteriora väsa notantur,» hvilka vi icke förmå fatta, 

 så vida de skola afse vår art. Genom dessa ord skulle man snarare komina att tänka på någon 

 af arterna bland Perlidw t. ex. tillhörande slägtet Tceniopteryx Pict., hvilka hafva rudimentära 

 svanstrådar och hos hvilka en sådan linea ofta förefinnes. Vi bibehålla derföre den Linneanska 

 benämningen för arten tills vidare blott på grund af hans ännu qvarvarande samling. 



II. Trib. Raphidina. 



Tre oceller hos våra arter. Framvingarnes subcostalnerv förenad med costalnerven 

 förr än denna hinner vingspetsen. Tredje tarsleden tvåflikig. Prothorax mycket längre 

 än bred. Hufvudet aflångt, baktill smalare. 



