SKANDINAVIENS NEUROPTERA. 63 



svartbrunt streck; de bakres svartbruna. Pterostigma brunt med 1 — 3 stundom gaffiade 

 tvärnerver; dess främre kant kortare än det bakom liggande vingfältet, men räcker 

 utåt vida längre än detta; dess bakre kant förenad med samma vingfälts främre kant 

 till f-delar deraf, eller med dettas hela yttre hälft. Tvärnerverna i costalfältet 10 — 11, 

 sällan 13. L. e. vingsp. omkr. -nr tum. 



Baphidia notata Schneid., Monogr. 80. 6. t. 5; Braueu, Neur. Austr. 54. f. 100; Wallengr., Öfversigt 

 af Kongl. Vet.-Akad. Förhandl. 1863. 16. 2. 



Arten synes vara ganska sällsynt inom landet. Af Författaren har den endast 

 högst sällan blifvit träffad vid Carlshamn i Blekinge och vid Trolle Ljungby i Skåne. 

 Af Konservator Roth är den funnen vid Ousbyholm, likaledes i Skåne, samt af Prof. 

 Boheman vid Stockholm. Flygtiden synes inträffa i Juni månad, clå arten företrädesvis 

 bör sökas i löfskog. 



Beshr. Arten liknar ganska mycket föregående och kan derföre lätt dermed sammanblandas. .Den skil- 

 jes likväl genast från denna derigenom att bakom pterostigma finnas på framvingarne blott tre stora vingfålt 

 bakom hvarandra emellan radialgrenen och den inre subradialgreuen, i hvilket förhållande den liknar de följande 

 båda arterna. Derjemte äro ocellerna mindre tydliga än hos föregående art. De båda främre fotparen äro också 

 helt och hållet brungula och deras lår hafva endast längs öfre sidan ett fint svartbrunt streck. Pterostigma är 

 enfärgadt brunt, oftast med 2:ne, sällan med blott en enda tvärnerv. Det synes ock vara något längre än hos 

 förra arten, så att det oftast fasthäuger med det bakomliggande vingfältet (radialfältet) i dettas hela yttre hälft, 

 stundom likväl blott med S-delar deraf. Tvärnerverna i framvingarnes costalfält äro oftast endast 10 — 11, högst 

 sällan 13. Hufvudet, sedt ofvanifrån, är äfven bakåt ej fullt så mycket afsmalnande som hos förra arten, utan 

 mera jemnbredt och på sidorna afrundadt, hvadan det synes mera quadratiskt än hos någon annan art inom 

 slägtet. Dessa olikheter synas vara så betydliga att de berättiga till att anse arten, såsom sjelfständig, men 

 måhända en framtid likväl kan visa, att den endast bör betraktas såsom en varietet af föregående, hvilken den 

 för öfrigt till alla delar liknar. 



Larven temligen bred och convex med gulbruna fötter, af hvilka de fyra bakre äro brunfläckiga. Meso- 

 och metanotum på sidorne gulkantade. Abdomen med en rad gula fläckar på hvardera sidan och en annan 

 längs ryggen. 



3. RAPHIDIA OPHIOPSIS Lin. Schum. 



Hufvudet bakåt småningom afsmalnande. Fötterna brungula; de mellerstas lår 

 ofvantill bruna; de bakres svarta. Pterostigma trapezformigt, enfärgadt brunt, med en, 

 stundom gafflad, högst sällan med 2 tvärnerver; dess främre kant kortare än det bakom 

 liggande vingfältet, med hvars yttre hälft eller mellersta tredjedel pterostigma förenas. 

 Radialgrenen gul. I framvingarnes costalfält ej öfver 12 tvärnerver. L. e. vingsp. 

 omkr. ^j tum. 



Baphidia ophiopsis Lin., F. S. 385. 1517; Schum., Versuch. 10. 1. f. 1. a — d; Burm., Handb. II. 2. 



963. 2; Schneid., Monogr. 68. 1; Bamb., Neuropt. 439. 5; Wallengr., Öfversigt af 



Kongl. Vet.-Akad. Förhandl. 1865. 143. 2—3. 

 Bhaphidia xanthostigma Zett., Ins. Lapp. 1055. 2. (ex parte.) 



Anm. Då Linné i F. Sv. säger att B. ophiopsis har »caput postice angustum» och att dess antenner 

 äro »albidce», antaga vi med de flesta senare Författare, efter Schummel, att det är denna art, 

 som af honom åsyftas. Ingen annan känd art eger så bleka antenner som denna. Börande 

 Prof. Zetterstedts B. xanthostigma må anmärkas, att under detta namn finnes i hans typ- 

 samling den rätta B. ophiopsis sammanblandad med följande. Dock finnes der icke mer än 

 ett exemplar af denna, men flera af nästföljande art. Beskrifningen afser också båda, såsom 



synes af orden: »prceterea variant: vertex sulcatus l. non sidcatus alarumque stigma forma 



breviori l. longiori, et colore plus minus saturate fuscum». Diagnosen deremot tyckes helt 

 och hållet afse B. ophiopsis. 



