SKANDINAVIENS NEUROPTERA. 65 



Isynnerhet bland barrträd är denna art under sommaren ganska allmän i hela 

 södra och mellersta Sverige. Af Författaren är den på flera ställen träffad i Skåne och 

 Blekinge; af Prof. Boheman i Småland, Bohuslän, Östergöthland och vid Stockholm; af 

 Prof. Stål i Södermanland; af Prof. Zetterstedt i Medelpad, vid Glösbo i Helsingland, 

 samt vid Lycksele och Kalix i Lappmarken och Norrbotten; af Holmgren i Umeå 

 Lappmark. 



Besk)'. Antennerna bnmaktiga, mot basen till något öfver fjerdedelen gula. Hufvudet framtill bredt, 

 och bakåt småningom ända till halsen afsmalnande; ofvan nästan platt, tydligen punkteradt, med en långsgående, 

 dock framåt försvinnande intryckt linea, som hos åtskilliga individer är rödbrun; undertill likaledes platt, med 

 en större föga märkbar fördjupning i midten, deri tvänne långsgående parallela, mer eller mindre tydliga ribbor 

 finnas. Hufvudets färg svart, metallgläsande. Pannan grågulaktig med en svartbrun fläck nedanföre hvardera 

 antennen. Clypeus af samma färg som pannan med tvänne brunaktiga fläckar i midten. Labrum brunaktig, i 

 yttre kanten smalt blekgul. Palperna bruna, med gulaktiga ledfogningar. Ocellerna mindre tydliga. Prothorax 

 svart, nästan jemnbred, bakåt och ofvantill knapt märkbart uppsvälld; hela öfre sidan betäckt med små vårtlika 

 upphöjningar, men sedd bakifrån, synes den otydligt rynkig på tvären; i framkanten smalt, men i bakre kanten 

 bredare gulaktig; de nedböjda kanterna bredt gulaktiga; de fria delarne af prosternum svarta, på tvären rynkiga. 

 Mesothorax och metathorax svarta, med en gulaktig linea på hvardera bröstsidan; den förre har ofvan en gul 

 fläck. Abdomen svartbrun med en rad gula fläckar längs ryggen och en gulaktig linea längs hvardera sidan ; 

 undertill äro de 2 första segmenten gulfläckiga och hvartdera af de följande är i bakre kanten bredt gult. 

 Hos hannen är näst sista segmentet starkt sväldt, nästan qvadratiskt, på sidorne rundadt; sista segmentet är 

 trausverselt, efter döden med nedböjda sidor, gult, i främre kanten utskuret, men i alla kanterna långhårigt. 

 Undertill äro näst sista segmentets nedböjda sidokanter brunaktiga, med en gulaktig fläck; de ega en lång, 

 starkt krökt, brunaktig klo, som räcker nästan lika långt som sista segmentet, samt har vid basen en kortare 

 klo, hvars krökta spets vänder utåt. Penis har starkt vidgad, gulaktig spets och längs midten en svart linea, 

 som mot basen är bredare. Sista buksegmentet hos honan är qvadratiskt och i spetsen tvärt. Fötterna brun- 

 gula; det mellersta parets lår äro på bakre sidan, men det bakersta parets lår nästan helt och hållet svartbruna. 

 Tarsernas sista leder till större eller mindre del brunaktiga. Yingarne smala, i spetsen föga afruudade, vatten- 

 klara. Nerverna svartbruna; nästan hela costalnerven och en del af de öfriga långsgflende nerverna vid basen 

 gula. Tvärnervernas antal i costalfältet 6 — 7, men aldrig öfver 8, alltid enkla. De nerver, som utlöpa i vin- 

 gens utkant, äro 2 — 3-greniga, hvaremot de, som utlöpa i inkanten äro till största delen enkla. Första nerven, 

 som utlöper i vingspetsen, är 2-grenig och utgår från det bakom pterostigma liggande vingfältet (radialfältet), 

 nära dettas spets. Andra nerven, som utgår från samma vingfält är 2 — 3-grenig. Tredje nerven, som utgår 

 från det andra bakom pterostigma liggande vingfältet, är 2-grenig. Pterostigma är ganska långsträckt, enfärgadt 

 blekgult med en tvärnerv; högst sällan finnas på framvingarne, men oftare på bakvingarne 2:ne tvärnerver i 

 pterostigma. Dettas bakre kant fasthänger med det bakomliggande vingfältet (radialfältet) nästan i dettas hela 

 yttre kant, så att detta fält och pterostigma äro nästan lika långa. Pterostigmas yttre kant, som är något län- 

 gre än den inre, öfverskjuter icke det bakomliggande vingfältets längd. Bakom pterostigma ligga mellan radial- 

 grenen och den inre subradialgrenen blott tre stora, aflånga vingfält bakom hvarandra. Intill radialgrenen ligga 

 mellan denna och den yttre subradialgrenen blott två stora vingfält (radialfälten), af hvilka det ena är det som 

 ligger närmast bakom pterostigma. 



Larven helt och hållet svartbrun ; fötterna blekt gulbruna, enfärgade ; på abdomen finnas gula teckningar. 



V. Fam. Panorjiidse Leach. 



(Skorpionflugor. Klosländor.) 



Antennerna borstformiga, temligen långa. Hufvudet nedtill förlängdt till en näbb, 



som är vertikalt nedböjd. Mandiblerna små, på inre sidan tandade. Maxillarpalpernas 



leder nästan lika och temligen smärta. Labialpalperna 2 — 4-ledade. Prothorax smal 



och transversel, men mesothorax och metathorax breda. Fötterna långa och smärta med 



cylindriska, mer eller mindre tydligt taggbeväpnade, i ändan med 2 sporrar försedda 



tibier, och länga tarser, som hafva alla lederna likformiga, men likväl den första gali- 

 ts 



K. Vet. Akad. Haudl. B. i). N:o S. ° 



