SKANDINAVIENS NEUROPTERA. 71 



de blott genom små, knapt märkbara punkter. Högst sällan saknas fläcken vid pterostigma. Vingspetsarue 

 äro alltid mycket smalt svartbruna, oftast utan genomskinliga fläckar. Pterostigma knapt antydt genom mörkare 

 färg än vingarne för öfrigt. Längdnerverna äro svarta, men en del af tvärnerverna bleka. Framvingarnes sub- 

 costalnerv väcker ända till pterostigma. 



3. PANORPA COGNATA Ramb. 



Vingarne genomskinliga, ofärgade eller med gröngul teint, nästan ofläckade eller 

 med en gråbrun tvärnäck vid pterostigma och en annan nätformig, gråbrun fläck i 

 vingspetsarne. Hannens femte analsegment kort, något längre än hvartdera af det fjerde 

 och det sjette, föga smalare bakåt och der på sidorna djupt inskuret. Analbihangen 

 långa, smärta, räta, i spetsen divergerande. Honans femte analsegment undertill röd- 

 brunt och de tre sista smånino-oin aftap-ande i längd. Framvino-arnes subcostalnerv 

 räcker till pterostigma. L. e. vingsp. omkr. T % tum. 



Panorpa cognata Eamb., Neuropt. 330. 5; M'Lachl., Träns. Ent. Soc. 1868. 216. 3. t. 11. f. 8. 8a. 



Träns. Ent. Soc. 1869. I. 67. 10. t. 4. f. 10. 

 Panorpa germanica Steph. 111. VI. 53; Brauer, Neur. Austr. 35. f. 18. 

 Panorpa alpina Hagen, Ent. Ann. 1858. 32. 



Denna rekryt för vår fauna är, så vidt vi ännu veta, endast funnen i Sveriges 

 sydligaste provinser. Sjelfva hafva vi träffat den på flera ställen i Blekinge, såsom vid 

 Carlshamn, Ströma, Sölvesborg, samt i Skåne, såsom vid Arup, Trolle Ljungby, Farhult 

 m. fl. st. Bland öfriga provinser veta vi endast att den är träffad i Småland, derifrån 

 vi sett ett exemplar, taget af Prof. Boheman. Arten tyckes vara temligen sällsynt och. 

 föredraga sidländta, fuktiga ängar och skogsmarker framför vara högländta. 



Beskr. Från sina båda samslägtingar skiljer arten sig lätt genom formen af hannens femte abdominal- 

 segment, hvilket är på sidorna i bakre kanten djupt urgröpt och ej tvärhugget, samt genom analbihangen, som 

 äro längre än hos de båda föregående och räcka ända till basen af tångens grenar, samt äro smärta och räta 

 med divergerande spetsar, ej krökta såsom hos P. communis, ej heller platta och utåt bredare såsom hos P. ger- 

 manica. Derjemte är samma segment hos honan rödbrunt på buksidan såsom de tre sista segmenten, och 

 icke svart med gulaktig bakre kant, såsom hos båda samslägtingarne. Hannens sjette abdominalsegment är 

 också cylindriskt, ofvantill starkt tilltjocknadt, nästan klubblikt, ej koniskt och utåt småningom tjockare, såsom 

 hos båda föregående arter. Honans tre sista abdominalsegment äro det ena kortare än det andra. Vingames 

 färgteckning är också mycket olika de båda andra arternas. 



Antennerna långa, svartbruna, med rödbruna basleder. Panna och näbb ljust rödbruna, den senare med 

 knapt mörkare längslinier. Hjessan kastaniebrun, i midten svartaktig. Prothorax svartbrun, på sidorna gulaktig. 

 Thorax för öfrigt svartbrun, i midten gul. Bröstet grågult. Fötterna grågula, eller ljust rödbruna med svarta 

 tornar och rödbruna sporrar på tibierna samt svartbruna ledfogningar på farserna. Klornas tänder få. Abdo- 

 mens fem första segment svarta, på ryggen gråhåriga, i bakre kanten gula, samt i sidorna prydda med större 

 eller mindre gula, tresidiga fläckar; men honans femte segment på baksidan helt och hållet rödbrunt, hvilket 

 stundom äfven är förhållandet med alla de föregående. Hannens andra abdominalsegment är i midten ofvantill 

 ej utdraget i en flik; det femte är något längre än hvartdera det fjerde och sjette, knapt smalare bakåt, på si- 

 dorne djupt inskuret i bakre kanten; det sjette är mycket smalare än det femte, cylindriskt, ej smalare vid ba- 

 sen, men ofvantill i bakre kanten förhöjdt, så att det, sedt från sidan, synes klubblikt; till färgen är det ljust 

 rödbrunt, ofvantill i midten brunaktigt; det sjunde är knapt kortare än det sjette, hvilket det till färgen liknar, 

 men till formen är det koniskt; det sista segmentet är ljust rödbrunt, starkare uppsväldt än hos föregående ar- 

 ter, äggformigt; tångens båda grenar äro korta och analbihangen långa, räckande ända till basen af tångens gre- 

 nar, smärta, ej utvidgade, räta, i spetsen divergerande. Honans tre sista abdominalsegment hårbevuxna, un- 

 dertill mer eller mindre ljust rödbruna, till formen smärta, gradvis aftagande i längd; analbihangen svarta, i 

 spetsen divergerande och utåtkrökta. Vingarne äro genomskinliga, antingen ofärgade eller med gröngul teint,. 

 stundom aldeles ofläckade, men ofta med en större gråbrun, starkt utpreglad tvärfläck vid pterostigma och i 

 vingspetsen en mer eller mindre tydlig fläck af samma färg, dock oftast endast antydd såsom ett nät af 4 — 5 

 maskor, mellan hvilka det gråbruna är mycket smalt. Utom dessa teckningar finnas stundom närmare vingbasen 



