G. LUNDQUIST, 



§ 1. Beskrivning af Instrumenten. 



a) för intensitets-bestämningarne. Den härtill begagnade magnetiska rese-teodoliten 

 är af engelsk tillverkning, liknar till utseende och storlek de numera vanliga Lamontska. 

 men afviker dock i åtskilliga hänseenden. Deviations-rnagneten är jemförelsevis stor (7 G 

 m.m.), och det hus, i hvilket den under begagnandet hänger, söndertages vid inpackningen, 

 då magneten äfven lösgöres från den lilla skruf, som fäster den vid upphängningstråden. 

 Tuben fastklämmes vid instrumentets öfre rörliga del med en skruf, men dess riktning 

 kan dock genom två små ställskrufvar något ändras. Inställningen af hårkorset sker på 

 reflexionsbilden af en öfver tuben fästad skala. Den skena, på hvilken den fria magneten 

 vid deviationerna upplägges, är graderad samt rak och jemntjock, så att den magneten 

 uppbärande ryttaren kan förskjutas till olika afstånd. Afläsningen på cirkeln (af 16 cm. 

 diam.) sker på tvenne ställen med nonie och lupp på 20" när, dock kunna 10" oftast skat- 

 tas. — Till detta instrument hör egentligen ett annat, till större delen af trä, att begag- 

 nas vid svängningsförsöken. Detta medtogs emellertid icke på denna resa, utan äfven 

 svängningarne observerades med teodoliten på det sätt, att på densamma fastskrufvades 

 ett tätt tillslutet hus af trä med glasfenster, i hvilket den fria magneten hängde, upp- 

 buren af en kokongtråd, som löpte genom ett glasrör och med öfre ändan var fästad vid 

 en messingfattning, graderad och vridbar för torsionsbestämningar. Magneten var försedd 

 med en spegel och svängningarne iakttogos med skalan och tuben på vanligt sätt. — De 

 två hithörande fria magneterna, märkta B.3 och B. 4, äro likasom deviations-rnagneten 

 ihåliga cylindrar, hvilkas längd (93 m.m.) förhåller sig till dennes såsom Y"3 : "^2, för 

 att underlätta bestämningen af instrumentets konstant. Då R.3 vid upphängning icke af 

 sig sjelf intager en fullt horizontal ställning, är den på sydändan till motvigt försedd med 

 en ring, hvilken före svängningsförsöken medelst en påskjuten messmgshuf alltid återför- 

 des till ett bestämdt läge. Af ven B. 4 har varit försedd med en dylik ring, men den 

 borttogs före resan, såsom icke behöflig. När de fria magneterna ej begagnades, förvara- 

 des de, omlindade med vaxpapper, i hvar sitt träfodral, och under sjelfva resorna bar jag 

 dem ständigt hos mig, så långt skilda åt som möjligt. — Vid båda slagen af observatio- 

 ner begagnades samma termometer; vid deviationerna var den instucken i den fria mag- 

 neten och flyttades med denna, vid svängningarne var kulan införd i magnethuset, nära 

 intill magneten. — I dess nuvarande form är användningen af detta instrument förknip- 

 padt med hufvudsakligen följande olägenheter: att upphängningstråden vid deviationsmag- 

 netens af- och påskrufning lätt kan afslitas; att de vippande och gungande rörelser, som 

 tyngdkraften hos densamma förorsakar, äro i följd af dess relativa storlek svåra att ha- 

 stigt dämpa; att inställningen af ryttaren ej kan ske så säkert och snabbt, som vid de 

 Lamontska reseteodoliterna, och slutligen att man vid hvarje omflyttning af den fria mag- 

 neten är nödsakad att omedelbart beröra densamma. Dessa fel äro dock ej af den bety- 

 denhet, att de i synnerlig mon böra inverka på observationernas noggrannhet; de verka 

 förnämligast endast ett fördröjande. A andra sidan har man dessutom här den fördelen, 

 att man genom deviationer på olika afstånd kan bestämma instrumentets konstant utan 

 komparationer med andra. 



