DEN JORDMAGNETISKA INTENSITETEN OCH INKLINATIONEN. 5 



b) för inklinations-bestämningarne. Härtill användes ett vanligt inklinatorium af Gam- 

 bey. Magnetens spetsar spela direkte in på den graderade cirkeln, der afståndet mellan 

 delstrecken är 10'; medelst lupp kunna således hela minuter skattas. Hit höra tvenne nålar, 

 märkta I och II. 



Omkastningen af polerna skedde genom dubbelstrykning med tvenne ungefär jemn- 

 starka magnetiska knippen, lika många (vanl. 10) gånger på båda sidor af nålen. För er- 

 hållandet af större noggrannhet omkastades polerna äfven strax före hvarje observation. 

 - Efter hvad jag trott mig finna är detta instrument ovanligt godt, nålarnes rörelser äro 

 lätta att stilla och observationerna gå derföre rätt fort. Nålen I är isynnerhet förträfflig 

 i det hänseendet, att den i hvarje ställning endast har ett jemnvigtsläge, hvilket ej alldeles 

 är förhållandet med II; dock äro äfven dess afvikelser temligen obetydliga. 



c) till tidsbestämningarne. Den för detta ändamål på resan inedförda kronometern, 

 af engelsk tillverkning, hade kompassupphängning och knäppte halfva sekunder. Jag var 

 ej i tillfälle att genom astronomiska observationer med noggrannhet följa dess gång, men 

 vid min återkomst till Stockholm befanns dragningen för hela tiden ej uppgå till 2 minu- 

 ter, hvaraf följer, att dess ändringar under resan ej kunnat vara särdeles betydande, syn- 

 nerligast som vid alla transporter den största varsamhet iakttogs. Vid observationerna i 

 Upsala har användts den till Fysiska Kabinettet hörande kronometeru — Frodsham N:o 

 •3229 — som liknar den förra och hvars dragning bestämts genom jemförelse med pendel- 

 uret på Observatoriet. — Vid svängningsförsöken ställdes kronometern på ett stativ eller 

 annan upphöjning så långt från teodoliten som möjligt. 



Slutligen torde böra nämnas, att vid resorna på jernväg instrumentlådorna aldrig 

 utlemnades som bagage utan ständigt togos med in i kupén. 



§ 2. Observatioiislokaieu. 



Då det ej ingick i min plan att bestämma deklinationen, hade jag vid uppsökandet 

 af lämplig lokal hufvudsakligen att fästa mig vid, att den var fri från lokala störande in- 

 flytanden, att dess bebyggande eller i allmänhet försämring såsom observationslokal för 

 den närmaste framtiden ej vore att befara, och att den om möjligt erbjöd skugga och 

 skydd för vindar. Denna sista egenskap, som naturligtvis ej alltid låter förena sig med 

 de förra, är ett nödvändigt vilkor, för att med utsigt till framgång kunna anställa sväng- 

 ningsförsök, och äfven på deviationernas noggrannhet har den ett ganska stort inflytande. 



För att en annan gång med lätthet kunna återfinna en använd lokal uppgjordes all- 

 tid en liten karta öfver densamma och den omgifvande trakten, i likhet med dem, som 

 finnas i Prof. Lamonts större arbeten, och jag hoppas att framdeles få tillfälle att publi- 

 cera desamma. 



§ 3. Verkställamlct af observationerna. 



a) Intensitets-bestämningar. Vid deviationsförsöken förfors på följande sätt. Sedan 

 instrumentet blifvit nivelleradt, deviationsmagneten inhängd och bragt till sin rätta höjd, 

 bestämdes läget af magnetiska meridianen, derpå togos vanligen sju deviationer, af hvilka 

 de tre sista voro ett upprepande af de tre första, men i motsatt ordning, och så slutligen 

 åter meridianen. Härvid är dessutom att märka, att den fria . magneten alltid upplades 



