DEN JORDMAGNETISKA INTENSITETEN OCH INKLINATIONEN. 11 



+ ig(i + y.)-i«(i + y) = i'g(i + ^(i^^) = ig(i+rf^)'{i-i) 

 = ] s ( ] + mrm) (i -n) = 0.00002 ft„ - »?), 



der jy och »; äro de respektive torsionsvinklarne, räknade i minuter. — För att lätta be- 

 räkningen af induktionstermen i eqv. I kan en godtycklig qvantitet k A, adderas och sub- 

 traheras. 1 eqv. II kan induktionstermen anses såsom konstant. — Man erhåller således 



\gM+]gX = Ä-2\gT+(a + b)t — k(X--X l )-\-2( r i„-r 1 ) 111 



Igif — Ig X = Jf + Ig sin <p + (a -f b') t' IV 



Subtraheras IV från III erhålles den eqv. ur hvilken X beräknas. I denna form har den 

 blifvit mig meddelad af Prof. Ångström och de deri ingående konstanterna, gällande för 

 de förhållanden under hvilka jag observerat, af honom angifna, som följer*): 



för R.3 



log X= 2 , 76631 — A log sin <p — log T + 5 . o (t — t') — . fi7 1' 



+ (9'.o — ti) — 16.6 (X — 1.56) V 



för B. 4 



log X = 2 , 74823 -- \ log sin <p — log T -+- 4 . 9 (t — t') — . 67 1' 



-f (9'. o — n) — 22 . 8 (X— 1 . 56) VI 



der X erhålles i absoluta enheter. 



De ur dessa båda eqv. erhållna värdena på X stämma särdeles väl öfverens, såsom 

 synes af det följande. 



För användningen af dessa formler förutsattes egentligen, icke blott att M är kon- 

 stant, utan äfven att X ej undergått några förändringar mellan bestämningarne af T och 

 <p. — Aro dock dessa ändringar ej allt för stora, erhålles vid kombinationen af icke sam- 

 tidiga T- och y-värden ett värde på X, som är aritmetiska mediet mellan det mot T och 

 (f svarande. 



Om M kan anses konstant från en deviationsbestämning till en annan, så kan man 

 medelst eqv. IV med kännedom af X vid ena tillfället beräkna dess värde vid det andra. 

 — Eqv. erhåller då följande form: 



för R.3 



Ig X = ■(?-= log sin <p — 12 . 5 (t' — t'„) VII 



för B 4 



]gX = C™ log sin (f ~ 11 . i (t'— t\) VIII 



der C är en konstant, som bestämmes ur den ena observationen, t' den deremot svarande 

 temperaturen. Då här fordras att de <f- och A-värden, som användas vid beräkningen af 

 C äro fullt samtidiga, måste A-värdet bestämmas med tillhjelp af de hithörande variations- 

 observationerna från Upsala ur det medelst eqv. V eller VI funna värdet. — Då dessa 

 observationer ej alltid äro så talrika, att en noggrann interpolering är möjlig, då de der- 

 till, som ofvan är nämndt, ej äro fullt tillförlitliga och dessutom strängt taget ej gälla 

 annat än för Upsala, inses lätt, att konstanten ofta ej blir bestämd med önskvärd nog- 



*) En närmare redogörelse för bestämningen af dessa konstanter kommer sannolikt inom kort att publiceras. 



