14 P. J- HELLBOM, 



Nerike blifvit anmärkta. Såsom för området egna arter kunna anföras Lecidea glabra, 

 Thelidium pyrenophorum, Biatorina silvestris, Verrucaria f oveolata, Catillaria athallina, 

 Acarospora Heppii, Buellia dives, Rinodina exigua demissa, Xanthoria subsimilis; såsom 

 sällsynta förtjena nämnas Tomasellia bituminea, Thelidium bryoctonum, Microglena Nerici- 

 ensis, Bacidia herbarum, acerina och inundata, Pertusaria coceodes, Biatorina microbotrys, 

 Spkinctrina microcephala, Opegrapha conferta, Verrucaria muralis. 



Det nordliga området utgör Svartans dalgäng och omfattar delar af Wiby, Qvis- 

 bro, Knista, Hidinge, Vintrosa, Tysslinge, Kihls och Axbergs samt hela Bodarne, 

 Skagershults, Tångeråsa, Edsbergs, Gräfve, Ekers, Hofsta, Längbro, Örebro stads område, 

 Annesta och Almby socknar. Svartån upprinner i skogstrakterna söder om sjön Möc- 

 keln och går först i sydlig riktning genom flera sjöar, kärr och skogsmarker, hvarunder 

 den upptager tillflöden från Bodarnesjön och Laxsjöarne; böjer sig sedan åt norr och 

 genomflyter sjön Teen, hvarefter den med en dels ostlig dels nordvestlig riktning ge- 

 nomgår mossar och kärr samt upptager ett sydligt tillflöde från Trystorpsjön och flera 

 nordliga från småsjöar på Kihlsbergen. Längre ned flyter den förbi södra ändan af 

 sjön Tysslingen, från hvilken den upptager Gräfveån, utgör sedermera gräns mellan 

 Annesta och Längbro socknar samt utfaller genom Örebro stads område i Hjelmaren. 

 Något norr om Svartån utfaller den från sjön Längen kommande Lillan äfvenledes i 

 Hjelmaren. 



I en del af detta område förnämligast i Hidinge, omkring Latorp i Tysslinge 

 samt längs efter södra gränshöjden i Örebrotrakten och i Almby förekomma sibiriska 

 bergarter. Dessa bestå vid Latorp af sandsten, alunskiffer med orsten samt kalksten, 

 hvilka dock öfverallt, utom der skärpningar för bergarternas tillgodogörande blifvit 

 gjorda, äro betäckta med jordlager och endast genom spridda flyttblock i de på grund 

 af kalkunderlaget } 7 ppiga löfskogsängarne antyda sin tillvaro. I Örebrotrakten och i 

 Almby förekommer endast sandsten, som på förra stället vanligtvis är inbäddad i sand- 

 åsarne. Hela det inre området utgöres af ett mot Svartåns A^attensystem och Hjelma- 

 ren sluttande slättland, somligstädes bestående af gräsrika ängar och bördiga åkerfält, 

 endast afbrutna af 2:ne från norr till söder strykande sandåsar, hvilka dels utbreda sig 

 i sandmoar, beväxta med barrskog t. ex. i Ekers och Längbro socknar, dels äro full- 

 komligt kala såsom i Hofsta och på Örebro stads område. På andra ställen förekomma 

 kärraktiga trakter, beväxta med en tynande tallskog och öfversållade med väldiga flytt- 

 block t. ex. mellan Axberg och Kihl på vestra sidan om Lången samt Kringlan norr 

 om Örebro. Trakten närmast Hjelmaren omkring Svartåns och Lillans utlopp består 

 af kärrängar. Längre åt öster i Almby blir marken mera högländt och är beväxt med 

 förnämligast af björk, asp, hassel och ek bestående löfskog, hvilken upptager södra 

 Hjelmarestranden och här och der äfven sträcker sig uppåt den södra gränshöjden. 



Den del af detta område, som omgifver Svartåns öfre lopp, d. v. s. under dess 

 sydliga riktning och en stor del af dess nordliga, företer, såsom bestående mest af 

 sjöar, mossar och kärr samt sänka skogsmarker, föga af intresse i lichenologiskt afse- 

 ende. Den kan ej heller sägas vara till alla sina delar noga undersökt. Deremot är 

 detta flodområdes nedre del ifrån sjön Tysslingen till Hjelmaren den noggrannast un- 

 dersökta i hela landskapet. I följd deraf äro de arter, som blifvit funna endast i denna 



