20 P. J. HELLBOM, 



Lafveo-etationen på erratiska block öfverensstämmer väl i allmänhet ined de fasta 

 bergarternas af samma grupp och beror således mindre af stenarnas egenskap att vara 

 flyttblock, än af deras sammansättning; men åtskilliga arter, hvilka sällsynt eller blott 

 i rin^a mängd förekomma på fast berg, synas företrädesvis älska flyttblocken. De till 

 den fältspatförande gruppen hörande hysa, utom de allmänna granitlafvarne, isynnerhet 

 Parmelia Mougeotii, stygia och sorediata, Gyrophora hirsuta, Rinodina confragosa och 

 milvina, Aspicilia gibbosa, Toninia lugubris, Hcematomma ventosum, Lecanora atriseda, 

 Acarospora smaragdula och peliscypha, Lecidea spilota, tenebrosa, intumescen* och fur- 

 vella, Bacidia asserculorum, Stereopeltis macrocarpa, Biatora rivulosa och sällsyntare Le- 

 cidea confusa och Hellbomii, Biatorina microbotrys, Buellia Dubenii. På mossbeklädda 

 klippblock förekommer sparsamt Bryopogon bicolor, samt på skuggiga sidor och i undan- 

 gömda skrymslor Pannaria lanuginosa, Hcematomma coccineum, Ramalina pollinaria, 

 Parmelia orosthea, Lecanactis Dilleniana, Rhizocarpon alboatrum [i margaritaceum och i 

 öfversta spetsen på mindre block Xanthoria controversa. Svafvelkishaltiga, delvis för- 

 vittrade stenar upptagas isynnerhet af Schcereria cinereo-rufa, Lecidea lapicida var. sila- 

 cea och Acarospora smaragdula var. sinopica. 



Träffas åter ibland de granitartade flyttblocken ett dylikt af kornig kalksten, vi- 

 sar sig genast den vanliga kalkstensvegetationen ss. Aspicilia calcarea, Acarospora glau- 

 cocarpa, Physcia ccesia och obscura, Verrucaria nigrescens samt, om stenen är mossbe- 

 klädd, Caloplaca cerina var. stillicidioram, Toninia squalida, Bacidia viridescens och her- 

 barum, Biatora atrofusca, Bilimbia milliaria, Rinodina Conradi, Microglena muscorum. 



Sandstensgruppen består endast af mer och mindre finkornig sandsten, hvilken 

 bildar det nedersta lagret af den siluriska formationen. Denna bergart förekommer 

 emellertid, äfven på sådana ställen, der de eljest öfverliggande lagren (alunskiffer och 

 kalksten) saknas, vanligen under jordytan 1. inbäddad i grus. De sandstensbrott, som 

 på åtskilliga ställen blifvit öppnade, äro dels för unga, dels hafva de för liten utsträck- 

 ning att kunna hysa någon synnerligt rik lafvegetation. De få lafarter, som der träf- 

 fas, kunna således ej gifva ett riktigt begrepp om sandstensvegetationen i sin helhet. 

 Det är derföre hufvudsakligen fritt liggande stenar, äldre stengärdesgårdar och de ur- 

 gamla sandstensrösen, som här och der i sandstenstrakterna blifvit vid fältets odling 

 uppkastade, som framställa en fullkomlig bild af sandstenslafvarne. Dessas hufvud- 

 massa bildas af Placodium saxicolum, Bacidia asserculorum, Physria ca j sia med var. lep- 

 tcdea, Xanthoria parietina ocb vitellina, Lecanora subfusca var. campestris, Acarospora 

 smaragdula, Caloplaca aurantiaca, Lecanora sordida med Lecidea intumescens och para- 

 sitlafven »Lecidea glaucomaria», Lecidea goniophila med parasitlafven »Arthonia varians», 

 polycarpa med var. ecrustacea, Verrucaria nigrescens. Ytterligare förekomma ej sällan 

 Aspicilia cinerea, Caloplaca cerina och ferruginea, Physcia obscura, Placodium albescens, 

 Lecanora atra och Hageni, Lecidea crustulata och sabuletorum, Parmelia saxatilis, till 

 hvilka kunna läggas de sällsyntare Parmelia physodes, conspersa, incurva, Mougeotii, 

 diffusa och sorediata, Evernia furfuracea, Ramahna pollinaria, Physcia ciliaris, Lecanora 

 badia, Aspicilia lacustris, Gyrophora polyphylla och proboscidea, Bacidia inundata, Bia- 

 torina microbotrys och lenticularis, Biatora ludda, Rinodina confragosa, Lecidea fusco- 

 atra, Sarcogyne privigna, Verrucaria margacea var. oethiobola, Pyrenopsis granatina. Egen- 



