K) G. O. SÄRS, 



de stasrke Adductormuskler have sin Insertion. Umiddelbart föran denne Indhulning 

 udgaar fra Mandiblernes Corpus en läng og smal bagtilrettet Chitinsene (e), der lidt 

 efter lidt overgaar i talrige staarke Muskelbundter og saaledes danner en meget steerk 

 samrnensat Muskel. Denne Muskel, der synes at forestille Mandibelens Rotationsmuskel, 

 fester sig längs Rygskjoldets övre Flade i Midtlinien na^r den tilsvarende paa den 

 anden Side, hvor dens Insertionspunkter frembi'inge de ovenfor omtalte klare Pletter i 

 Midten af Rygskjoldet. Den nedre Del af Mandibelen (pars incisiva) viser de 2 s&zä- 

 vanlige Grene, der her begge ere strerkt udviklede og vi dt adskilte. Den forreste Gren 

 (b), der gaar i lige Flugt med Mandibelens Corpus, ender ined en noget sammentrykt 

 stumpt tilspidset indadkrummet Fortsats, der ikke viser Tegn til nogen Deling i Tsen- 

 der, og har längs sin indre Kant en Rad af 10 — 12 stive og krummede Börster (c), 

 der i sin ene Kant mod Enden ere teet cilierede (f); paa venstre Mandibel findes endnu 

 naar Spidsen, og som det synes bevasgeligt articuleret med samme, en liden triangulär 

 Plade, som ganske fattes paa höiere Mandibel. Den bagre Gren eller Molarprocessen 

 (d), der udgaar under en ret Vinkel fra Mandibelen og retter sig lige indad mod den 

 tilsvarende paa den anden Side, er af cylindrisk Form, i Enden noget skjaavt afskaaret 

 og det mere paa höiere end paa venstre Mandibel. Af nogen Mandibularpalpe findes 

 her ligesaalidt som hos de övrige Cumaceer det mindste Spor. 



l:ste Par Maxiller (Fig. 8, Fig. 11 m'), der ere festede tast bag Roden af Under- 

 lasben, ere meget smaa og vise i sin Bygning temmelig stor Lighed med samme hos 

 Isopoderne. De bestaa af en tyk med Muskler fyldt Basaldel (a), der paa Enden ba?- 

 rer 2 ulige store indadböiede Grene. Den yderste af disse (b), der danner den umid- 

 clelbare Fortsasttelse af Basaldelen og maa betragtes som den egentlige Kja3 vedel, er 

 stserkest, noget sammentrykt fra Siderne og jevnt afsmalnende mod Enden, der er no- 

 get skraat afskaaret og bevrebnet med flere stterke Torner; til den ydre Rand af denne 

 Gren er desuden altid i kort Afstand fra Enden festet en kort ucilieret Borste. Den 

 indre Gren (c), der er festet under den anden tildels daakkende samme, er betydeligt 

 mindre, pladeformig og beva?geligt förbunden med Basaldelen. Den er ved Basis tem- 

 melig bred, men afsmalnes pludselig starkt mod Enden, der er stasrkt indböiet og be- 

 sat med 5 forfra bagtil i Laängde tiltagende tornformige, cilierede og tildels tandede 

 Börster (e). Fra den övre Side af Basaldelen naarmere den ydre Rand udgaar endnu en 

 smal cylindrisk lige bagudrettet Gren (d), der ved Enden baerer to länge börsteformige 

 Vedkamg af en ganske eiendommelig Bygning. Ved stajrk Forstörrelse (f, g,) vise de 

 sig nemlig at bestaa ligesoin af 2 Afsnit, hvoraf det yderste har Formen af et smalt 

 staerkt sammentrykt Baand, der paa forskjellig Vis er vreden og i den ene Kant forsy- 

 net med yderst fine tilbageböiede Taender eller Gjenhager. A. Dohen ') antager disse 

 Börsters Bestemmelse at vaere den, at holde Gjellesaakkene fri för de muligvis sammen 

 med det indpnmpede Vand udenfra indbragte fremmede Partikler, og det hele Ved- 

 hamgs Beliggenhed synes ogsaa at tale for Rigtigheden heraf. Som man vil se (Fig. 

 11, 42) har denne Gren (f) netop en saadan Retning i Kropscaviteten, at dens Börster 

 ved Gjelleapparatets Bevsegelser successivt ville kunne komme i Berörelse med samtlige 



x ) Untersuchungen tiber Bau und Entwickelung der Arthropoden. Heft 1. pg. 20. 



