12 G. O. S ARS, 



stillede paa levende Exemplarer, men havde dengang ikke Anledning til at stötte min 

 Fremstilling ved oplysende Figurer. Da desuden de nyeste Forskeres (f. Ex. A. Dohrns) 

 Opfatning af dette Apparat synes at, afvige adskilligt fra min egen, har jeg troet ved 

 denne Leilighed endnu engang ndförligt at beskrive samme. Hvad for det förste dette 

 Organs Tydning angaar, saa maa jeg fremdeles fastholde min tidligere udtalte Ansku- 

 else, at det egentlig reprsesenterer lste Par Kjtevefödders saerdeles stserkt udviklede 

 Vifte eller Flagellum og ikke er nogen ny Dannelse som Dohrn synes at mene. Hos 

 alle Isopoder, med hvilke Cumaceerne vise saa inange Overensstemmelser, er dette 

 Kjasvefodpar altid forsynet med en pladeformig Vifte, der imidlertid her har faaet en 

 ganske anden Bestemmelse, idet den alene tjener som et Slags Daskplade, der beskytter 

 Munddelene til Siderne. Derimod finde vi, at denne Vifte hos Mysiderne og ogsaa hos 

 Lophogaster, skjöndt langtfra saa ndviklet, dog viser en evident Overensstemmelse saa- 

 vel i sin Bygning som i sin Function med samme hos Cumaceerne. Den danner her 

 en bagud eller opad rettet beva^gelig, i en stump Spids udgaaende membranös Plade, 

 der ved en tynd Stilk er fästet til det yderste Hjörne af disse Kjaevefödders Ba'saldel 

 og ligesom hos Cumaceerne staar i Respirationens Tjeneste, idet den ved sine uafbrudte 

 Svingnino-er frern os tilba° - e i den forreste Del af Branchialcaviteten i Förbindelse med 

 Svömmepalperne bidrager til at vedligeholde en stadigt fornyet Strömning af Vandet 

 indenfor Rygskjoldets Sidedele fuldkommen paa samme Maade som vi se denne tilveie- 

 bringes hos Cumaceerne ved det hele Gjelleapparats Svingninger i den af den hele for- 

 reste Kropscavitet dannede Gjellehule. At denne Mysidernes Kja3vefodvifte ikke blöt 

 er analog men ogsaa fuldkommen hoinolog med Cuinaceernes Gjelleapparat, kan jeg 

 saaledes ikke et Öieblik betvivle. Dette vil man ogsaa endyderligere finde bekraäftet, 

 naar man er saa heldig at faa Gjelleapparatet udprajpai^eret i sin Helhed og i sin na- 

 turlige Förbindelse med de tilgramdsende Dele, noget, der imidlertid er meget vanske- 

 ligt og heller ikke er lykkets A. Dohrn. Man vil da se (Fig. 11), at enhver af dets 2 

 symetriske Halvdele har sit Insertionspunkt ved den yclre Side af lste Par Kjfeveföd- 

 ders Basis eller ialfald til det disse Lemmer tilhörende Kropssegment og ikke paa no- 

 get Punkt staar i Förbindelse med Rygskjoldet, saaledes som Dohrn antager. Lige- 

 ledes vil man finde, at den ved Enden af Rostrum fremskydende Tub, der danner 

 Egestionsaabningen for den ved Gjelleapparatets Bevasgelser fremkaldte Vandström, 

 staar i umiddelbar Förbindelse med Gjelleapparatet selv og ikke er, som Dohrn lige- 

 ledes synes at antage, endnu en ny Dannelse, hvortil intet Tilsvarende findes hos an- 

 dre Crustaceer. Det hele Apparat er (cfr. Fig. Il 1 ) saaledes ophamgt til hver Side af 

 lste Par Kjaevefödders Basis, at dets Insertionspunkt, der danner en sasrdeles bevaegelig 

 Articulation, omtrent befinder sig i Midten af dets Laengde og dets forreste og bageste 

 Parti nogenlunde balancere hinanden, hvorved det erholder den frieste Bevasgelighed 

 fr em og tilbage eller i vertical Retning. En Del stasrke straaleformigt ordnede Musk- 

 ler, der bemasrkes indenfor den ventrale Vasg strax bag Basis af Kjajvefödderne (cfr. 

 Fig. Il 1 ), synes at vasre Apparatets Bevsegelsesmuskler (musculi pro- et retractores). 

 Hvad Apparatets Form angaar, saa danner det paa hver Side en langstrakt oval, tynd, 

 membranös, bagtil i en indad rettet hageformigt böiet Flig endende Plade (a), der er 

 foldet sammen eller böiet saaledes, at den nedre Flade er sta?rkt convex eller nysten 



