14 G- O. SÄRS, 



samt Slajo-terne Cyclaspis, Lampropes og Pseudocuma er Forholdet noget anderledes. 

 Her er nemlig den tynde terminale Membran meget liden og smal, hvorimod de incru- 

 sterede Plader ere betydeligt stserkere udviklede og lsegge sig ligesom et Laag fremfor 

 Eo-estionsaabningen. Under Gjelleapparatets Svingninger er dette Laag, der af Goodsir 

 blev taget for de övre Antenner, i en stadig op- og igjenklappende Beva?gelse, idet 

 det for hver Svingning af Gjelleapparatet vexelvis tillukker og aabner Egestionsaabningen 

 o» saaledes regulerer en lignende bestemt Retning af den i Kropscaviteten nnderboldte 

 Strömning af Yandet. 



2:det Par Kjcevefödder (Fig. 14, Fig. 24 mp 2 ), der ere insererede i nogen Afstand 

 fra det l:ste Par tset ved hinanden i Midtlinien, ere betydeligt lasngre end dette, men 

 af spinklere og mere fodformig Bygning. De bestaa af 6 tydelige Led, hvoraf det l:ste 

 er omtrent af samme Lamgde som alle de övrige tilsammen. Det er i Störsteparten 

 af sin Lasngde glat og har kun ved Enden nogle fortilrettede Fjasrbörster. 2:det Led 

 er sasrdeles lidet, bredere end långt og i sin indre Kant forsynet med en enkelt cilieret 

 Borste. 3:die Led er betydeligt större, i Enden meget skraat afskaaret og barrer i hver 

 Kant en Fjrerbörste. 4:de og 5:te Led ere af langstrakt oval Form, det förste betyde- 

 ligt lamgere end saavel det foregaaende som 5:te Led. Begge disse Led ere i den indre 

 Kant tast besat med korte Fjasrbörster, og 5:te Led har desforuden nasr Basis fantet 

 til den nedre Flade en särdeles läng grovt cilieret fortilrettet Borste. Sidste Led (d) 

 er ganske lidet, af cylindrisk Form og i Enden besat med en Del tildels temmelig 

 staerke tornformige Börster. 



Ved Basis af disse KJEevefödder traeffe vi ätter et eiendommeligt Vedhasng fasstet, 

 om hvis Function man tidligere, mig selv iberegnet, kun har hävt meget uklare og feil- 

 agtige Forestillinger. Dette Vedhamg (Fig. 14 a), der maa betragtes som Viften, har 

 Formen af en liden tilrundet Plade, der paa sin frie Rand er besat med en Rad af 

 omkring 10 seerdeles länge, indenfra udad jevnt i Lamgde tiltagende Börster (c), der 

 vise sig ligesom delt i 2 Dele, idet den forreste Halvdel er ganske glat, medens den 

 ydre stasrkt afsmalnende Del viser en tast Tvasrstribning og i den ene Kant er besat 

 med korte Sidehaar. Disse 2 Plader, der ligge tast sammen lige bag Kjasveföddernes 

 Insertion danne tillia-emed sine Börster en bred Vifte, der er lioe tilbagestrakt indenfor 

 den ventrale Kropsvaag. Det er imidlertid kun hos de aegbserende Hunner at clisse 

 Plader opnaa den ovenfor beskrevne Udvikling, medens de hos de unge Dyr og Han- 

 nerne ere ganske rudimentaare uden Spor af Börster. De kunne derfor heller ikke, 

 som Kröyer mente, have noget at bestille med Respirationen. Som ovenfor anfört 

 udgaa disse Plader fra den indre Side af den ventrale Kropsvasg. De ere saaledes ikke 

 udvendige, men råge paa den anden Side heller ikke som Gjelleapparatet frem i den 

 egentlige Kropscavitet. Derimod vil man fmde, at de constant have sin Pläds i den forreste 

 Del af Brystposen (marsupium) og med sine länge Börster gribe ind mellem de i denne 

 indeholdte Mg eller Embryoner. Deres Bestemmelse kan derfor ikke vaare en anden 

 end den, at tilveiebringe den hos levende Exemplai-er meget tydeligt bemasrkelige 

 Rotation eller Bevaegelse af de i Brystposen indesluttede ^Eg, noget der hos Mysiderne 

 og Isopoderne tilveiebringes paa en noget forskjellig Vis, nemlig ved en eiendommelig 

 taktmaassig Bevaagelse af selve de Blade, hvoraf Brystposen er sammensat. 



