16 G. O. SAKS, 



längs den ydre Side forsynet med en tydelig Lasngdekjöl, der giver Leddet isa?r i den 

 bageste Del en mere eller mindre tydeligt udprseget prismatisk Form. De fölgende 

 Led ere betydeligt stasrkere forlsengede end paa dette Kjtevefodpar, hvilket isar gjaslder 

 de 3 sidste Led, der indb}'~rdes bave en meget bevsegelig Articulation og ialmindelighed 

 ined hinanden danne sta?rke knaeformige Böininger. Det indbyrdes Lasngdeforhold af 

 disse Led er forskjelligt hos de forskjellige Arter og yder gode og sikre Artsmasrker. 

 Sidste Led er särdeles smalt, linesert og i Enclen forsynet med nogle tynde tildels klo- 

 formige böiede Börster. Den ved Roden af dette Fodpar fsestede Svömmepalpe er fuld- 

 kommen af samme Bygning som paa sidste Par Kjasvefödder, alene med den Forskjel, 

 at den har 1 Led nere i Svöben. 



2:det Fodpar (Fig. 17, Fig. 23 p 2 ), der ogsaa er fortilstrakt, men med Endedelen 

 betydeligt stasrkere rettet ud til Siderne, er altid ineget kortere end l:ste Par og ogsaa 

 af et temmelig afvigende Udseende. Det danner paa en Maade Övergången mellem 

 hint og de fölgende 3 Par egentlige Gangfödder. Hos nasrvasrende Sla?gt er det altid 

 forsynet med Svömmepalpe ligesom foregaaende Par og bestaar ogsaa af 6 tydelige Led. 

 Det l:ste af disse er ogsaa her det störste og ligesom paa l:ste Par starkt krummet 

 og i den indre Kant og ved Enden forsynet med länge Börster, men er dog forholdsvis 

 her meget kortere, saa at Svömmepalpen långt overrager dets Ende. Af de fölgende 

 Led er det l:ste meget kort, bredere end långt, hvorimod 4:de Led ialmindelighed er 

 temmelig staerkt forlamget og smalt linea?rt. Af de 2 sidste som det synes kun 

 lidet beva?geligt med hinanden förbundne Led er det sidste ialmindelighed léengst og 

 koniskt tilspidset eller sylformigt samt i Enden forsynet med et större eller mindre 

 Antal i forskjellige Retninger udstaaende tynde Börster. 



De 3 fölgende Par (Fig. 18 — 20, Fig. 23 p 3 — p°) forestille de egentlige Gangfödder 

 (pereiopoda) eller snarere, hvad der mere synes at stemme med disse Dyrs Levevis, 

 Gravefödder og ere altid rettede mere ud til Siderne end de 2 förste Par. De udspringe 

 ligesom disse sidste långt adskilte til hver Side af den ventrale Kropsvaäg, og ere her 

 meget bevasgeligt articulerede til Indersiden af et sasrskilt med de pladeformigt udvidede 

 Sidedele af Seginenterne fast förbundet firkantet Stykke (Fig. 19 c), der maaske er at be- 

 tragte som et eget Grundled til disse Leminer. Hos Hunnerne af najrvserende Sla?gt 

 ere de alle simple uden Svömmepalpe, medens vi hos de 2 i det fölgende omtalte 

 Slsegter Leucon og Eudorella finde det förste af disse Par saavel hos Hunnerne som 

 Hannerne forsynet med vel udviklede Svömmepalper ligesom de 2 foregaaende Par. 

 De ere af temmelig spinkel Bygning, 6-ledede og aftage i Regelen jevnt i Lamgde bagtil, 

 hvilket isasr skyldes det l:ste Leds forskjellige Lasngde. Dette l:ste Led, der paa det 

 forreste Par, ialmindelighed er omtrent af samme La?ngde som alle de övrige tilsam- 

 men, men paa det sidste Par (Fig. 20) neppe er halvt saa långt, er af simpelt cylindrisk 

 Form og besat med et större eller mindre' Antal cilierede Börster. Af de 5 fölgende 

 Led er det förste altid sserdeles kort, de 2 fölgende variere derimod i sin Lamgde hos 

 de forskjellige Arter. De 2 sidste Led ere altid meget smaa og isasr det overinaade 

 lille med en enkelt tornformig Borste endende sidste Led (Fig. 19 b) meget vanskeligt 

 at se, da det fordetmeste ganske skjules af de länge fra de 2 foregaaende Led udgaaende 

 Börster. Disse ere meget grove og af en ganske eiendommelig Bygning (Fig. 19 a), 



