BESKE. AF DE PAA FREG. JOSEPHINES EXPEDITION FUNDNE CUMACEER. 19 



tage sig ud som om de ogsaa havde sin Pläds i den egentlige Kropscavitet og endog 

 kunne delvis sees ovenfor selve Tarmcanalen. Brystposens nedre Vaag dannes som hos 

 Isopoderne af brede över hinanden gribende og överalt tret sluttende Plader, et Par for 

 hvert af de Segmenter, hvortil den hörer. Disse Plader vise i Störsteparten af sin 

 Udstrajkning fuldkommen den samme eiendomelige Structur som de övrige Kropsinte- 

 gumenter og ere kun i Kanterne omgivne af en t} r nd structurlös Membran. Deres 

 Tal er altid 4 Par, idet foruden de 3 förste frie Forkropssegmenter ogsaa det alene i 

 sin ventrale Del adskilte Segment, der baarer sidste Par Kja3vefödder, ogsaa indgaar i 

 Brystposens Dannelse. Af Form ere disse Plader uregelma^ssigt firkantede, de 2 forreste 

 Par dog smalere, na?sten triangulsere. Med Hensyn til Tydningen af disse iEggeplader, 

 da kan jeg ifölge deres Dannelse paa ingen Maade betragte dem som homologe med 

 iEggepladerne hos Mysiderne og Amphipoderne, hvor de tydeligt nok vise sig som 

 Vedhamg til Lemmerne og maa ansees for at reprtesentere de her alene hos Hunnerne 

 udviklede Vifter (flagella). Hos Cumaceerne dannes de derimod paa en ganske anden 

 Maade, nemlig ved en Spaltning af Segmenternes ventrale Vceg selv, hvilket vil blive for- 

 staaeligt ved den fölgende Fremstilling af Brystposens Dannelse. Samtidigt med Ova- 

 riernes Udvikling skeer ogsaa Anlasgget til Brystposen. Man bemserker da (cfr. Fig. 23), 

 at den ventrale Vaeg af de ovenomtalte Segmenter nasr Midtlinien paa hver Side haever 

 sig i Form af en liden triangulaer Fortsats (/), hvis indre Side staar ganske perpendi- 

 cula^r paa Bugfladen, medens den ydre er jevnt skraanende (cfr. Fig. 25, 26). Paa 

 3:die Segment ere disse Fortsatser altid mindst og i Enden mere tilrundede, samt 

 adskilte fra hinanden ved et tydeligt Mellemrum (vide Fig. 26),. medens de paa de 

 övrige Segmenter (Fig. 25) ere fortil uddragne i en Spids og med sine indre perpendi- 

 culaare Sider nassten ligge i umiddelbar Contact med hinanden. Undersöger man disse 

 Fortsatser noget nöiere, vil man finde, att de ere hule eller omslutte en med deres 

 Form overensstemmende indre Cavitet, der opad synes at vaire afgraendset fra den 

 övrige Kropshule ved en tynd Membran (vide Fig. 25). Enhver af disse Fortsatser er 

 i Begyndeisen fuldkommen adskilt, uden at de af dem begramdsede Hulrum paa noget 

 Sted communicere med hinanden, og man har altsaa en dobbelt Rad af 4 saärskilte 

 smaa Caviteter som det förste Anbeg til den senere enkle Ktekkehule. Imidlertid 

 udbugter disse Hulrum sig mere og mere till Siderne saa at de tilsidst na?sten indtage 

 hele Segmentets Brede og kun altsaa ere adskilte fra hinanden ved Segmenternes Su- 

 turer og längs Midtlinien. Under dette have de ovenomtalte tirangulasre Fortsatser 

 kun ubetydeligt tiltaget i Störrelse og heller ikke synderligt forandret sin Form. Deres 

 indre Side er fremdeles perpendiculasr og naar undtages det bagre Par, i sin hele 

 Lamgde nsesten i umiddelbar Contact med hinanden eller indsluttende mellem sig kun 

 et smalt spaltformigt Rum. Saaledes kan Forholdet va?,re den ene Dag; den nasste 

 Dag ser man, at det samme Individ er forsynet med sin store af en jevnt krurnmet 

 Flade begrasndsede Brystpose, fyldt med de nyligt fra Ovarierne löste ^g. Hvorledes 

 skal man nu forklare sig dette? At de smaa kun lidet fremstaaende Fortsatser i denne 

 korte Tid skulde paa sasdvanlig Vis have forlamget sig til de nu fuldstamdigt udvik- 

 lede, den hele Bugflade indtagende og långt över hinanden gribende /Eggeplader, er 

 utamkeligt og ogsaa af disse Fortsatsers indbyrdes Stilling til hinanden umuligt. Tingen 



