22 G. O. SAKS, 



l:ste paa hver af dem er meget kort. Til Basis af den ydre Svöbes l:ste Led ere 

 feestede taat sammen (vide Fig. 31 1 ) et forskjelligt Antal länge baandformige Vedhgeng, 

 der ganske mangle hos Hunnen og nresten rsekke til Enden af Svöben; disse Vedhgeng 

 vise en lignende Bygning som de 2 fra Enden udgaaende, men ere noget tyndere samt 

 ikke saa tydeligt tvaarstribede og danne tilsammen et mellem begge Svöber fremstaaende 

 teet vifteformigt Knippe (a). 



De nedre Antenner (Fig. 32, Fig. 41 a 2 ), der hos Hunnerne vise et saa forkröblet 

 Udseende, have her opnaaet en ganske enorm Udvikling og overgaa endog ikke saa ubetyde- 

 ligt hele Kroppen i Lamgde (cfr Fig. 3 — 4). De bestaa af en i en ret Vinkel kmeformigt böiet 

 Pedunkel og en sserdeles tynd, traadformig, mangeleddet Svöbe. Pedunkelen er sammensat 

 (vide Fig. 32) af 4 Led, hvoraf det sidste er flere Gange saa långt som de övrige tilsammen og 

 ved en steerk Indsnöring adskilt fra disse samt lige bagudrettet, medens den övrige Del af 

 Pedunkelen er rettet udad til Siderne. Ved Basis viser dette Led i den forreste Kant et 

 dybt vinkelformigt Indsnit, hvorved dannes ligesom en Antydning til et kort Basalafsnit. 

 Selve Leddet er noget pladeformigt, bredest ved Basis, hvor det udad danner et nassten 

 retvinklet Hjörne, og her betydeligt bredere end den övrige Pedunkel, bagtil jevnt 

 skjöndt ikke betydeligt afsmalnende. I dets Indre bemasrkes 2 saerdeles staerke langs- 

 löbende i tynde Chitinsener endende Muskler, der tjene til at bevtege Svöben. Hele 

 den forreste Rand af Leddet er forsynet med taette Tveerraekker af tandre böiede Ved- 

 hamg, der ende i en stump Spids (Fig. 32 b) og naermest i sin Bygning svare til de 

 saakaldte Lugtepapiller hos andre Crustaceer. Svöben (a) er sammensat af omtrent 

 25 temmelig langstrakte Led, hvoraf ethvert i den ene Kant ligesom Pedunkelens sidste 

 Led er forsynet med Tvaerrader af de samme tandre Vedhamg. Disse Antenner baares 

 ialmindelighed (cfr. Fig. 41 a 2 ) teet trykkede ind mod Kroppen saaledes, at den hele 

 forreste Del, naar Dyret sees fra Siden, ganske skjules indenfor Rygskjoldets Side- 

 kanter, medens Svöben ialmindelighed laegger sig tset ind under de frie Forkropsseg- 

 menters fremspringende Epimerer og i Regelen ogsaa fölge tast op mod Siderne af 

 Bagkroppen, fra hvis Ende den först trasder frit frem. De kunne imidlertid ogsaa 

 bevasges ud fra Kroppen og findes ialmindelighed i denne Stilling hos Spiritusexem- 

 plarer (cfr. Fig. 3). 



Munddelene vise nöiagtig samme Bygning som hos Hunnerne, alene med den 

 Forskjel, at 2:det Par Kjsevefödder ganske mangle de eiendommelige börstebesatte 

 Basalplader (laminaa vibratorias Kköyer), og at Svömmepalpen paa det sidste Par Kjaeve- 

 födder er betydeligt staerkere udviklet. 



Derimod vise Födderne allerede strax den vassentlige Forskjel, at ikke blöt de 2 

 forreste Par, men samtlige, alene med Undtagelse af sidste Par, ere foi'synede med 

 Svömmepalper (cfr. Fig. 41). Disse sidste ere betydeligt staarkere udviklede end hos 

 Hunnerne og navnlig deres Basaldel meget stor og bred, pladeformig og opfyldt med 

 steerke straaleformigt ordnede Muskelknipper (cfr. 33 — 35). I Överensstämmelse med 

 denne Udimstning vise ogsaa 3:die og 4:de Par et fra samme hos Hunnerne temmelig 

 afvigende Udseende, idet (cfr. Fig. 35) det hos hine tynde og cylindriske Basalled her 

 er meget bredt og ligesom opsvulmet ved Roden som paa de 2 foregaaende Par, for i 

 sit Indre at kunne optage og tjene til Insertion for de staarke Muskler, der bevaege 



