BESKR. AF DE PAA FREG. JOSEPHINES EXPEDITION FUNDNE CDMACEER. 33 



Denne meget distincte Art var ligeledes kun reprsesenteret af et eneste Exemplar, en endnu ikke udviklet 

 Han. som blev funden paa det betydelige Dyb af 550 Favne lige ud for Portugals Kyster. 



Beskrivelse. I sin almindelige Habitus og navnlig i Rygskjoldets Form og Bevaebning har den adskillig 

 Lighed med D. Rathkii Kr., men adskiller sig allerede strax ved en mindre robust Kropsforra. Forkroppen 

 viser seet fra Siden (cfr. Fig. 65) en meget langstrakt oval Form med den övre Contour kun svagt böiet; 

 ovenfra seet (efr. Fig. 66) har den sin störste Brede, der er långt mindre end den halve Laengde, betydeligt 

 föran Midten og afsmalnes jevnt bagtil, medens den först i sin allerforreste Del hurtig indknibes mod Kostrum. 



Rygskjoldet er saerdeles stort, över dobbelt saa långt som de frie Forkropssegmenter tilsammen og om- 

 trent af samme Höide som Brede. Seet fra Siden (cfr. Fig. 65) er det af temmelig regelmaessig oval Form 

 med den störste Höide, der oratrent er lig den halve Lsengde, paa Midten. Den övre Rand er kun meget sva°-t 

 böiet, i Midten naesten liga og horizoutal, först i sin allerforreste Del med en jevn Böining heldende ned mod 

 Rostrum. De nedre Kanter ere ligeledes meget mindre böiede end ssedvanligt, i sin forreste Halvpart fint tan- 

 dede og danuende under Roden af Rostrum et utydeligt stumpt Hjöme. Den bagre Rand er naesten lige og 

 oventil neppe kjölformigt fremstaaende. Ovenfra seet (cfr. Fig. 66) er det fortil noget udvidet med Sidecon- 

 tourcrne i Störsteparten af sin Lsengde kun svagt böiede og först i den forreste Trediepart med en pludselig 

 Böiniug convergerende mod Rostrum. Dette sidste er temmelig kort, neppe intagende J af Rygskjoldets Lsengde, 

 hori/.ontalt, seet fra Siden koniskt med Enden skarpt tilspidset og noget nedadböiet, ovenfra seet meget smalt 

 triangulaert og temmelig tydeligt afsat fra Rygskjoldet; oventil har det naer Spidsen 2 smaa jevnsides stillede 

 fortilrettede Torner. Rygskjoldets Overflade er överalt jevnt hvaelvet og uden synlige Haar. Derimod er det i 

 sit forreste Parti bevsebnet med en Del korte fortilrettede Torner. Af disse bemserkes til hver Side paa det 

 Sted, hvor Rygskjoldets Sider gaa över i Rostrum, en hel Gruppe, hvoraf 1 Par udniserke sig ved betydeligere 

 Störrelse end de övrige. Rygskjoldets mediane Lob (regio gastrica) er desuden forsynet med 3 Tvaerrader af 

 Torner, hvoraf den forreste er beliggende lige ved den lille Oielob. 



De bag Rygskjoldet optrsedende frie Segmentet ere meget korte og smale samt oventil jevnt hvaelvede 

 uden Spor af hverken Torner eller Haar. Det förste af dem er kun i sin dorsale Del tydeligt; 3:die og 4:de 

 have derimod meget store og tilrundede Epimerer. Sidste Segment er meget lidet, ovenfra seet naesten af fir- 

 kantet Form med saavel den forreste som bageste Rand noget udraudet og fuldkominen glat; Sidefortsatseme 

 ere korte, noget skraat udadrettede og i Enden afstnmpede. 



Bagkroppen er af meget spinkel Form og, naar Halevedhaengene ikke medregnes, ikke saa ubetydeligt 

 kortere end Forkroppen. Dens Segmenter ere ogsaa mindre skarpt afsatte fra hinanden end sfedvanligt og 

 naesten af cylindrisk Form. l:ste Segment er betydeligt tykkere end de övrige og udmserket derved at det längs 

 Ventralfladen har i Midten en Rad af 5 meget staerke nedadrettede Torner; til Siderne og nsermere den dorsale 

 Side er desuden dette Segment ligesom de 2 fölgende og naestsidste Segment forsynet med et Par korte bagud- 

 rettede Torner (cfr. Fig. 66 & 67). Sidste Segment er temmelig stort, naesten af samme Lsengde som det 

 foregaaende, og dets bagre Del bagenfor Sidevedhsengenes Insertion er temmelig stserkt uddraget, hvorved det 

 faar en meget tydeligt udpraeget sexkantet Form (cfr. Fig. 67). 



Öiet synes ganske at mangle; ialfald er der paa det undersögte Exemplar indenfor den meget lille, ikke 

 knudeformigt fremstaaende Oielob intet at se hverken af Pigment eller Cornese. 



De övre Antenner ere ussedvanligt stserkt udviklede og af mere end Rygskjoldets halve Lsengde. Pedun- 

 kelen er af meget kraftig Bygning, hvorved dog er at mserke, at det undersögte Exemplar er en Han, og rsekker 

 naesten med Halvparten af sin Lsengde udenfor Spidsen af Rostrum. Af dens Led er, uligt Forholdet hos de 

 övrige Arter, 2:det Led det störste- og nsesten dobbelt saa långt som sidste samt i Enden oventil forsynet med 

 2 länge cilierede opadkrummede Börster. Svöberue vise det ssedvanlige Udseende og indbyrdes Forhold. 



De som ssedvanligt hos de endnu ikke fuldt udviklede Hanner korte og plumpt byggede nedre Antenner 

 skjules fordetmeste ganske indenfor Rygskjoldets Sidedele, og kun en Del af den utydeligt leddede Svöbe trseder 

 frem nedenfor det bagre Parti af Rygskjoldet, idet den her lsegger sig tvaers över Basis af sidste Par Kjseve- 

 födder og l:ste Fodpar. hvorpaa den pludselig böier sig om fortil, löbende längs indersiden af disse Lemmer 

 (cfr. Fig. 65). 



hste Fodpar udmsarker sig i höi Grad ved den enorme Ltengde og Tyndhed af de 3 ydre Led, der til- 

 sammen endog ere dobbelt saa länge som hele den övrige Del af Foden. Dette Fodpar erholder derved en ganske 

 ussedvanlig Lsengde og rager, istedetfor som hos de övrige Arter at vsere böiet ind under Forkroppen, her långt 

 frem föran samme. Basalledet er af saedvanlig Form og Störrelse, temmelig stserkt böiet ved Basis og i sin 

 nedre Kant bevsebnet med flere stserke Torner foruden de ssedvanlige Fjserbörster; dets Lsengde er paa långt 

 nser ikke saa stor som de 3 fölgende Led tilsammen. 2:det og 3:die Led ere som ssedvanligt meget korte og 

 vise den ssedvanlige Form. Af de 3 ydre kun sparsomt börstbesatte Led er det nsestsidste lsengst og betydeligt 

 lsengre end Basalledet; det sidste er omtrent \ kortere end dette og ikke fuldt saa långt som 4:de Led samt i 

 Enden besat med nogle tynde böiede Börster. 



2:det Fodpar er neppe \ saa långt som Lste Par og af saedvanlig Bygning. Dets 4:de Led er sserdeles 

 tyndt og temmelig staarkt forlaenget, mere end dobbelt saa långt som de 2 sidste Led tilsammen. Sidste Led 

 er meget kort, koniskt og i Enden forsynet med nogle faa ueilierede Börster. 



K. Vet. Akad. Hand]. Band. II. No IS. " 



