JU G. O. SAKS, 



De 2 fölgende Fodpar ere temmelig store, kun lidet kbrtere end 2:det Par, og udmserkede ved den ussed- 

 vanlig stferke Udvikling af 3:die Led, der er över dobbelt saa långt som de 3 sidste Led tilsammen; i den 

 forreste Kant har dette Led paa begge disse Par 3 länge fortilrettede Fjaerbörster. Som sredvanligt hos de endnu 

 ikke fuldt udviklede Hanner ere disse 2 Fodpar forsynede med plumpe endnu till Svömning uskikkede Palper, 

 der omtrent ere af Basalledets Lsengde. 



Sidste Fodpar er neppe mere end halvt saa långt som de 2 foregaaende og af mere ssedvanlig Form ; 

 dog er ogsaa her 3:die Led stserkt udviklet og omtrent af samme Lsengde som Basalledet. 



De 2 rudimentmre Bagkropslemmer ere meget smaa; deres Bygning kunde forövrigt paa det eneste under- 

 sögte Exemplar, der naturligvis maatte skaanes, ikke nöiere undersöges. 



Det midterste Halevedliceng (Fig. 67, a) er meget stserkt udviklet, endog noget laengre end de 2 sidste 

 Kegrneuter tilsammen og af en ganske eiendommelig Form. I de 2 Trediedele af sin Lpengde er det nemlig 

 fuldkommen cylindriskt, överalt af samme Brede og Tykkelse, og först i den sidste Tredjedel indknibes det og danner 

 den her usaedvanlig korte Endedel. Denne sidste er bredere end saedvanligt, idet den kun lidt efter lidt afsmal 

 nes og er i sin bageste Trediepart paa hver Side bevrebnet med kun 4 Torner foruden de 2 fra Enden udgaa- 

 ende, der ere betydelig mindre end Sidetornerne. Hele den forreste cylindriske Del af dette Vedhseng er fuld- 

 kommen glat uden Börster eller Torner og gjennemlöbes af det bagre Parti af Tarmkanalen, hvis mörktfarvede 

 Contenta ogsaa tydeligt skinne igjennein de temmelig tynde Integumenter. 



De ydre Halevedliceng (Fig. 67, b) ere noget lsengre end de 3 sidste Segmenter tilsammen og af en 

 meget tynd og spred Bygning. Stammen er betydelig kortere end det midterste Halevedheeng, der overrager 

 samme med mere end \ af sin Lsengde, og har i den indre Kant omtrent 7 korte Torner. Aarerne ere af 

 meget ulige Lteugde; men istedetfor at det hos de foregaaende Arter var den ydre, der var den laengste, er 

 det her omvendt den indre. Den er kun omtrent \ kortere end Stammen og bestaar af 3 tydelige Led, hvoraf 

 det l:ste er lsengst og betydeligt lrengre end de 2 övrige tilsammen samt i den indre Kant forsynet med omtrent 

 13 korte tset sammen stillede Torner. De 2 sidste Led ere indbyrdes omtrent af samme Loengde og det förste 

 forsynet med 5, det andet med 4 Sidetorner; fra den noget skraat afskaarne Ende af sidste Led udgaar endnu 

 2 Torner, hvoraf den yderste er meget kort, hvorimod den inderste er noget lsengere end hele Ledet. Den ydre 

 Aare er omtrent af samme Lsengde som de 2 förste Led af den indre Aare tilsammen og dens sidste Led for- 

 synet med omtrent 16 Eandbörster, hvoraf de i den ydre Hand ere meget korte, de i den indre Band og isfer 

 de fra Enden udgaaende betydeligt lnengere. 



Ncervserende Art er ved den enorme Udvikling af l:ste Fodpar let kjendelig fra alle övrige bekjendte 



Arter af Slcegten. Som man af ovenstaaende Beskrivelse vil have seet, viser den ogsaa flere andre udmoerkende 



Characterer, hvoraf maa fremhseves den stoerke Udvikling af 2:det Led paa de bageste Fodpar, samt det midterstr 



Halevedhtengs eiendommelige Form. 



i 



5. DlASTYLIS INSIGNIS 11. sp. 



(Fig. 68—71.) 



Desoriptio. Femina. Corpus anticum tumidissimum a latere visum supine in medio valde arcuatum, 

 supra visum latissimum latitudine maxima dimidia longitudine multo majore in medio sita et antice et postice 

 subito coaretatum. Scutum dorsale permagnum et tumidum segmeutis liberis pedigeris fere triplo longius, a 

 latere visum breviter ovatum altitudine maxima dimidia longitudine multo majore, margine superiore postice 

 valde arcuato et fere gibboso in medio subrecto et sat declivi antice leviter convexo et rostro incumbente, infe- 

 rioribus ajqvaliter arcuatis et in parte dimidia antica subtiliter deutatis angulo infra rostrum obsoleto et obtuse 

 rotundato; supra visum pentagonale latitudine maxima altitudine majore pone medium sita postice parum antice 

 vero subito valde coaretatum angulos formans laterales distinctos. Sostrum sat magnura qvartara circiter scuti 

 longitudinis partem occupans, horizontale, acuminatum, supine ad basin paulum excavatum adqve apicem aculeis 

 binis brevibus armatum. Superlicies seuti seqvaliter arcuata in lateribus aculeis tuberculiformibus numerosis 

 minutis series breves inter se retis instar eoujunetas formantibus prsediia, antice utrinqve propius faciem ven- 

 tralem processum validum spiniformem antice vergentem supra visum angulum lateralem occupantem prsebens. 

 Segmenta libera pedigera angusta, anticum in parte modo dorsali distinctum, posteriora tria ad marginem posti- 

 cum valde spinosa, spinis inueqvalibus 2 dorsalibus majoribus, ultimum parvum processibus brevibus et ad apicem 

 bispinosis. Corpus posticuin appendicibus caudalibus exceptis corpore antico parum brevius, segmentis deuse 

 aeuleatis, aculeis dorsalibus imprimis anteriorum majoribus et spiniformibus. Oculus nullus distinctus. Antennae 

 superiores parvfe, pedunculo angusto apicem rostri parum superaute, articulis 2 ultimis subneqvalibus. Pedcs 

 l:mi paris longitudine mediocri, artieulo basali magno omnibus seqventibus junctis longitudine fere aeqvali, mar- 

 gine inferiore ad basin deuse aculeato adqve apicem inferne spina valida armato, ultimis tribus tenuissimis et 

 longitudine sensim decrescentibus. Pedes 2:di paris diraidiam illorum longitudinem superantes sat augusti, artieulo 

 basali inferne dense aculeato, 4:to elongato ultimis 2 junctis multo longiore, ultimo tenuissimo setis apicalibus 



