BES Kl!. AF DK PAA FEEG. JOSEPHINES EXPEDITION FUNDNE CUMACEER. 35 



nounullis longis prasdito. Pedes posteriores angusti et debiles pedibus 2:di paris rauito breviores, articulo basa Ii 

 ad marginem postieum subtiliter aculeato, 3:tio et 4:to subseqvalibus. Telson segmenta 2 ultiraa juncta longi- 

 tudine seqvans qvam solito latins, divisione basali partes 2 tertias longitudinis fere occupante, subcylindrica in 

 lateribus dentata, dentibus miuutis utrinqve eireiter 6, extreniitate sensim attenuata uno soluramodo aculeorum 

 lateralium pari prope apicem armata, aculeis terminalibus illis multo (fere triplo) majoribus. Appendices late- 

 rales angustae segmenta 3 ultima juncta longitndine iieqvantes, vis 4:ta parte longitudinis telson superantes, 

 trunco telsone multo breviore intus aculeis modo 4 in medio armato, stylis terminalibus inseqvalibus, exteriore 

 majore et dimidiam trunci longitudinem superante, interiore illo tertia eireiter parte breviore, biarticulato, arti- 

 culo basali majore, ultinio aculeo forti terminali armato; aculei hujus styli marginis interioris modo 5 (2 articuli 

 l:mi et 3 ultimi). Longit. vix 8 Mm. 



Habitat rarissima in prof. 550 orgyar. simul cum antecedente. 



Af naervaerende meget eiendommelige Form bar jeg ligesom af de 2 foregaaende kun liavt Anledning til 

 at undersöge et enkelt Exemplar, en ung Hun, der blev taget paa samme Lokalitet som foregaaende Art. 



Beskrivelse. Kropsformen er temmelig kort og undersaetsig ikke ulig samme hos de 2 aberrante nordiske 

 Arter D. serrata og biplicata. Som hos disse er Forkroppen (cfr. Fig. 68) meget höj og bred, oventil sär- 

 deles staerkt hvselvet, i Midteu naesten pukkelformigt fremstaaende, med den övre Rand saavel fortil som bagtil 

 temmelig brat uedadheldeude. Ovenfra seet (cfr. Fig. 69) viser den sig paa Midten sserdeles stserkt opsvulmet 

 med Hen störste Brede meget betydeligt större end den halve Lsengde. 



Rygskjoldet er af en ganske ussedvanlig Störrelse, naesten 3 Gange saa långt som de frie Forkropsseg- 

 menter tilsammen og sserdeles staerkt opsvulmet. Seet fra Siden (cfr. Fig. 68) er det af bredt oval Form med 

 den störste Höide betydelig större end den halve Laeugde. Den övre Contour danner bagtil en sserdeles stserkt 

 freiuspringende Böining, idet den stiger temmelig steilt iveiret fra den bagre Kand; i Midten er den naesten 

 lige og stserkt nedadheldende og overgaar derpaa med en jevn Böining i den övre fuldkommen lige Rand af 

 Rostrum. Den bagre Rand er nsesteu lige og oventil kun lidet hsevet; nedentil overgaar den med en stserk 

 Böining i de nedre Kanter, der i sin hele Lasngde ere jevnt bueformigt böiede og som sedvanligt i sin forreste 

 Halvdel fint tandede samt dannende et utydeligt tilrundet Hjörne under Basis af Rostrum. Ovenfra seet (cfr. 

 Fig. 69) er Rygskjoldet särdeles bredt, naesten af pentagonal Form, med den störste Brede, der er noget större 

 end Höiden, beliggeude betydelig bag Midten. Dets Sidecontourer ere i den bagre Del kun svagt böiede, men 

 convergere i den forreste Trediedel af Rygskjoldets Lsengde pludselig stasrkt mod Rostrum, dannende til hver 

 Side et tydeligt Hjörne, hvorfra en stserk fortil og noget udad rettet tornformig Fortsats udgaar. Rostrnm er 

 temmelig stort, iudtagende omtrent \ af Rygskjoldets Lsengde, horizontalt, og i Enden forsynet med 2 smaa 

 jevnsides stillede Torner; ovenfra seet (cfr. Fig. 69) viser det sig temmelig skarpt afsat fra Rygskjoldet, af 

 smal triangulser Form, og ved Basis i Midten noget indhulet. Rygskjoldets Överilade er överalt jevnt hvselvet 

 uden synlige Haar. Derimod er det isaer paa Siderne af de stserkt udviklede Branchialregioner besat med talrige 

 smaa knudeformige Torner, der ere ordnede i med hinanden anastomoserende Rader, hvorved fremkommer en 

 eiendommelig temmelig regelmaessig netformig Tegning eller Reticulation (vide Fig. 70). De ovenfor om t alte 

 tornformige Fortsatser, der naar Rygskjoldet sees ovenfra staa ud til hver Side fra det forreste laterale Hjö rne, 

 tage sit Udspring betydeligt nsermere den ventrale Side omtrent i Linie med den mediane Lob (regio gastr ica) 

 (vide Fig. 68). 



De frie Forkropssegmenter ere kun lidet udviklede og ovenfra seede pludselig betydeligt smale re end 

 Rygskjoldet. Det forreste af dem er ligesom hos foregaaende Art kun i den dorsale Del tydeligt u dviklct. 

 Epimererne paa de övrige ere kun smaa og deres frie Rand uregelmaessigt indskaaret eller delt i flere torn formige 

 Fortsatser. Sidste Segment er ganske kort og har oventil ved den bagre Rand, ligesom de 2 foregaaende Seg- 

 menter. 2 jevnsides stillede stserke bagudrettede Torner; dets korte Sidefortsatser ere i Enden delt i 2 skarpe Trender. 



Bagkroppen er temmelig tynd og, naar Halevedhrengene fraregncs, noget, skjöndt ikke betydeligt, korten: 

 end Forkroppen. Dens Segmenter vise det for Slaegten normale knudrede Udseende og ere til Siderne tset besatte 

 med smaa tiltrykte bagudrettede Torner (cfr. Fig. 71). Oventil ere disse Torner mere spredte og paa de 4 

 forreste Segmenter bemserkes kun her 4 parvis stillede Torner, hvoraf isser de bageste paa de 2 förste Segmenter 

 ere temmelig store. 



De övre Antenner ere temmelig smaa og spaede neppe \ saa länge som Rygskjoldet. Pedunkelen er 

 meget smal og rtekkcr kun lidet ud över Spidsen af Rostrura samt har de 2 sidste Led omtrent af ens Laengde. 



l:ste Fodpar er af middelmaadig Lsengde og temmelig svag Bygning. Basalledet er sserd eles lang- 

 strakt, naesten af samme Lsengde som alle de övrige Led tilsammen, i den nedre Kant ved Basis fint tandet 

 og i Enden forsynet med en stserk fortilrettet Torn. De 3 sidste Led ere meget tynde og aftage jevnt i Laengde 

 mod Enden; sidste Led, der omtrent er i kortere end 4:de, er i Enden som ssedvanligt forsynet med nogle 

 tynde böiede Börster. 



2:det Fodpar er af temmelig tynd og langstrakt Form og rsekker fortilstrakt betydeligt udover Enden a f 1 :e Pars 

 Basalled. Dets l:ste Led er som paa foregaaende Par ved Basis fint tandet. 4:de Led er af den saedvanlige smale og 

 linesere Form og betydeligt lsengre end de 2 sidste tilsammen. Sidste Led er sylformigt tilspidset og i Enden 

 forsynet med en Del temmelig länge ucilierede Börster. 



