46 G. O. SARS, 



Flade paa det Punkt, hvor de den mediane Lob oraskrivende Sidespalter ende; fra det 

 andet Hjörne udgaar (cfr. Fig. 83) en särdeles stserk i Enden pladeformigt udvidet Chi- 

 tinsene, der tjener til Udspring for de sta?rke Muskler, der rette sig skraat opad og 

 bao-ud og freste sig til Indersiden af Rygskjoldet nmidclelbart bag den mediane Lob, 

 hvor deres Insertionspunkter frembringe en lignende regelmässig Samling af klare Plet- 

 ter ('lucid spöts») som hos Diastylis. 



Ogsaa de övrige Munddele (Fig. 85 — 89) stemme meget nöie overens i sin Byg- 

 ning med samme hos foregaaende Slaagt. Siclste Par Maxillipeder (Fig. 89) har det ydre 

 Hjörne sasrdeles stasrkt fremspringende, og den yderste af de her faestede Börster er 

 endnu betydeligt stterkere udviklet end hos Leucon, saa at den endog naar ikke saa 

 ubetydeligt udover sidste Led. 



Af Födderne er ligesom hos foregaaende Slaegt fornden de 2 förste Par ogsaa 

 3die Par saavel hos Hun som Han forsynet med vel udviklede Svöinmepalper. I sin 

 Bygning stemme de temmelig nöie overens med samme hos SI. Leucon, kun ere de i 

 Regelen af noget kraftigere og undersa^tsigere Form og de bageste Par forholdsvis kor- 

 tere. lste Par rtekker långt (ialm. med de 3 yderste Led) udenfor Rygskjoldets forre- 

 ste Rand. 



Det midterste Halevedhceng mangler fuldstasndigt ligesom hos foregaaende Skegt. 



De ydre Halevedhceng (cfr. Fig. 78, 97) ere som hos foregaaende Slsegt af meget 

 plump Bygning og have begge Aarer 21eddede og temmelig brede, nsesten pladeformige 

 samt rigeligt forsynede med Torner og Börster. 



De fuldt udviklede Hanner adskille sig i sin ydre Habitus kun lidet fra Hun- 

 nerne; kun er deres Kropsform som sasdvanligt noget slankere. Forövrigt vise de i 

 Kropsvedhamgenes Bygning den nöieste Overensstemmelse med Hannerne af foregaaende 

 Slaagt. Dog udma^rker ikke det 3die Fodpar sig ved nogen stasrkere Udvikling af en- 

 kelte af dets börsteformige Vedhasng, saaledes som Tilfajldet er hos Sla?gten Leucon. 



De herhen hörende Arter vise i sin Levevis stor Overensstemmelse med Arterne 

 af SI. Leucon. Som disse findes de altid paa blöd mudret Bund, og besidde den samme 

 Fserdighed i at grave sig ned i denne som hine. 



Som Artskjendemaerke har jeg isser fundet meget anvendeligt Formen og Bevak- 

 ningen af Rygskjoldets forreste Kanter, der er saardeles constant hos alle Individer af 

 samme Art og, som de hosföiede Figurer (79, 96, 98 — 100, 104) vise, frembyde cha- 

 racteristiske Eieudommeligheder hos alle herhen hörende Arter. Man vil derfor ogsaa 

 alene ved denne Character med Lethed kunne kjende alle Arter af Slajgten fra hin- 

 anden. 



1. EUDORELLA PUSILLA 11. Sp. 



CFig. 76—94). 



Descriptio. Femma. Forma corporis et magnitudine E. truueatulne sat similis. Coipus anticum postico 

 appeiulieibus oaudalibus exceptis multo brevius a latere visum claviforme postiee sensim attenuatum margine sa- 

 periore parum arcuato; supra visum elongato-ovatum latitudine maxima altitudiue majore sed dimidia longitudine 

 multo minore in medio sita antice et postiee seqvaliter coaretatum. Scutum dorsale breve segmenta 4 seqventia 

 juucta longitudine circiter asqvans, a latere visum subqvadrangulare paulo lougius qvam altius, antice fere ad 



