BESKR. AF DE PAA EREG. JOSEPHINES EXPEDITION KUXDNE CUMACEER. 49 



Nservserende Art ligner som ofvenfor anfört mest E. truncatula Sp. Bate. Fra denne skiller den sig ved 

 en noget forskjellig Form af Rygskjoldet og navnlig af dettes forreste Kanter (sml. Fig. 88), ved de övre An- 

 tenners og Föddernes mere underssetsige Bygning, endelig ved de ydre Halevedbsengs Form. 



2. EUDORELLA HISPIDA n. Sp. 



(Fig. 95—97). 



Descriptio. Femina. Corpus ubiqve dense pilosum forma gracili et elongata. Corpus antieum postice 

 sensim nttenuatum, posticum illo multo longius segmentis imprimis posterioribus sat robustis. Scutum dorsale 

 segmentis liberis pedigeris 4 junctis longius a latere visum subqvaclrangulare antice ad lineam. rectam truncatum, 

 margine superiore postice leviter arcuato, parte frontali (ante laciniam mediam) seqvaliter rotundata neqve gibbosa 

 pilis sat longis antice vergentibus obsita, marginibus inferioribus, in medio sat arcuatis et fere angulatis parte 

 antica horizontali et dentibus minutis circiter 16 armata, anterioribus infra medium' breviter emarginatis protube 

 rantia superiore sat magna et dentibus 3 distinctis armata, inferiore obsoleta dentibus 2, angulo inferiore sat 

 producto et aculeo longo horizontali terminato. Segmenta libera pedigera brevia et angusta, 2do et 3tio poste- 

 rioribus vix longioribus. Antennse supericres structura fere eadem ac in antecedente sed minus robustae, artieulo 

 ultimo pedunculi antecedente parum breviore. Pedes lmi paris sat magni articulis 3 ultimis extra marginem 

 antieum scuti dorsalis porrecti, ariiculo basali seqventibus 3 junctis longitudine circiter aeqvali, penultimo antece- 

 dente parum longiore; 2di paris qvam in antecedente minus robusti, artieulo antepenultimo sat elongato et 

 antecedente multo (fere duplo) longiore, ultimo brevissimo setis numerosis rigidis marginato. Pedes posteriores 

 breves structura solita. Appendices caudse laterales segmenta 2 ultima juncta longitudine vix seqvantes, sat ro- 

 bustse, trunco crasso intus aculeis 8 brevibus armato, stylis terminalibus fere seqvalibus, exteriore longitudinem 

 trunci seqvans setis sat numerosis marginato, interiore illo parum longiore structura fere exacte eadem ac in 

 antecedente. Longit. feminse junioris circiter b\ Mm. 



Habitat rarissima in prof. 30 — 35 orgyar. låtit 39" 54' sept., longit. 73° 15' occid. 



Af nservserende Art fandtes blandt det undersögte Materiale et eneste Exemplar, en ung Hun, der blev 

 tagen sammen med Diastylis qvadrispinosa paa 30 — 35 Favnes Dyb i Atlanterhavet udenfor Kysten af de nord- 

 amerikanske Fristater. 



Beskrivelse Kropsformen er (cfr. Fig. 95) seerdeles smal og langstrakt uden tydelig Grsendse mellem 

 For- og Bagkrop. 



Rygskjoldet er forholdsvis noget större end hos foregaaende Art og betydeligt lsengere end de 4 förste 

 frie Forkropssegmenter tilsammen. Seet fra Siden er det af den ssedvanlige firkantede Form med Höiden noget 

 mindre end Lsengden. Den övre Kand er bagtil svagt men tydeligt böiet og höiner sig kun lidet föran den 

 mediane Lob, hvorfor ogsaa Pandedelen her er langtfra saa stserkt fremspringende som hos foregaaende Art. 

 De nedre Kanter vise som ssedvanligt paa Midten en stserk, her nsesten vinkelformig Böining og ere föran denne 

 fuldkommen lige og horizontale samt besat med 8 smaa fortilrettede Taender. De forreste Kanter ere nsesten 

 fuldstsendig vertikale og gaa oventil med en stserk Böining över i den tilrundede Pandedel, medens de nedentil 

 med de nedre Kanter danne et skarpt retvinklet Hjöme, hvorfra udgaar en läng fuldkommen lige og horizontal 

 fortilrettet Torn. Nedenfor Midten vise disse Kanter (cfr. Fig. 96) en svag Udrandning eller Antydning til Bugt, 

 der oventil er begrsendset af en temmelig stor tilrundet med 3 tydelige Trender bevsebnet Protuberans, medens 

 der nedentil kun er en svag Antydning af en saadan eller egentlig kun 2 noget fremspringende nedadböiede 

 .Tsender. Hele Rygskjoldet er ligesom alle övrige Integumenter tset besat med korte og fine Haar; paa den til- 

 rundede Pandedel blive derimod disse Haar betydeligt lsengere og ere her sserdeles tset sammentraengle, danneude 

 en tset fortilrettet Haarbusk. 



De frie Forkropssegmenter ere meget korte og smale og aftage stserkt i Höide bagtil, saa at selv nsest- 

 sidste Segment her ikke er höiere end de bagre Bagkropssegmenter. 2det og 3die Segment ere forholdsvis min- 

 dre udviklede end hos foregaaende Art og neppe lsengere end de 2 bageste. 



Bagkroppen er meget stserkt udviklet og betydeligt lsengere end Forkroppen. Dens Segmenter ere över- 

 alt tset haarede og tiltage noget i Brede indtil det 3die, som er det bredeste af alle. Nsestsidste Segment er 

 betydeligt lsengere end det foregaaende, nsesten saa långt som de 2 förste Segmenter tilsammen. 



De övre Antenner vise den for Slaegten normale Bygning, men synes at vsere noget mindre underssetsige 

 end hos foregaaende Art. Navnlig er Pedunkelens sidste Led her betydeligt lsengere og nsesten af samme 

 Lsengde som det foregaaende. Deres finere Bygning kunde imidlertid ikke paa det eneste undersögte Individ 

 nöiere udforskes. 



lste Fodpar ligner meget samme hos foregaaende Art og rsekker som hos denne med de 3 yderste Led 

 udenfor Itygskjoldets forreste Rand. Basalledet er omtrent af samme Lsengde som de 3. fölgende Led tilsam- 



7 



K. Vet. Akad. Handl. B. 9. N:o 13. ' 



