BESKR. AF DE i'AA F K E O. JOSEPHINES EXPEDITION FUNDNE CCMACEER. 51 



nultimi longitudinem longe superante prope apicem setis 3 simplicibus et spinis 3 inseqvalibus, apicali valde 

 elongata longitudinem artieuli superante, armato. Pedes 2di paris illis fere dimidia parte breviores, articulo ba- 

 sali valido et curvato inferne setis longis pluraosis et prope apicem spinis 4, duabus valde elongatis, ornato, ante- 

 penultimo antecedente longiore spinis 6 et seta una ciliata instructo, ultimo sat elongato antepenultirui longitu- 

 dinem fere teqvante spinis 11, apicalibus 4 sat elongatis, armato. Pedes posteriores sat robusti setis numerosis 

 ciliatis et sat elongatis ornati, ultimum par anterioribus parum brevius articulo basali seqventibus junctis longitu- 

 dine circitev aeqvali. Appendices caudre laterales robustissimce segmentis 2 ultimis junctis longiores, trunco crasso 

 intus et in superficie dorsali setis spiniforraibus nonnullis sparsis obsito, slylis termiiialibus" valde inseqvalibus, 

 interiore trunci circiter longitudinem oeqvante, mucrouiformi apicem versus sensim attenuato, intus aculeis brevi- 

 bus circiter 7 armato, articulo ultimo vix dimidiam antecedentis longitudinem ceqvante aculeo forti et seta lono-a 

 ciliata terminato, stylo exteriore interiore tertia circiter parte longiore, articulo ultimo magno et lato prope api- 

 cem obliqve truncatum subito geniculato et in superficie dorsali spinis 12 validis in seriebus 2 obliqvis dispositis 

 armato, margine interiore setis plumosis circiter 7, apice spinis 3, margine exteriore aculeis 3 brevibus ornato. 

 Longit. ferainse oviferse circiter 4 Mm. 



Habitat non infreqvens in prof. 18 orgyar. extra Sliinnicockbay Americfe borealis, ceterum ad öras Grön- 

 landiie (Kröyeu) adqve öras occidentales Norvegire. 



Denne sterdeles eiendommelige og fra de övrige Arter meget afvigende Form, som jeg kun ganske fore- 

 löbigt henförer til uservserende Slaegt, var reprresenteret af ikke saa ganske faa Exemplarer, der vare fangede 

 paa 18 Favnes Dyb udenfor Sliinnicockbay sammen med Diastylis sculpta og Eudorella pusilla. De vare alle 

 Hunner, og de fieste havde Brystposen stserkt udviklet og fyldt med ^Eg og Embryoner. 



Beskrivelse. Kropsforraen er (cfr. Fig. 101 — 102), ganske i Modsoetning til de övrige Arter af Slaegten, 

 usaedvanlig kort og uuderssetsig, hvilket isser skyldes Bagkroppeus ringe Udvikling hos naärv;erende Form. For- 

 kroppeu er derimod temmelig stor og höi og seet fra Siden (cfr. Fig. 101) af den sredvanlige kölledannede 

 Form med den övre Rand bagtil temmelig staerkt böiet og den forreste lige afskaaret; ovenfra seet (cfr. Fig. 

 102) er den af aflang oval Form med den störste Brede, der er noget mindre end den halve Lnengde, noget 

 bag Midten, fortil ganske svagt, bagtil hurtigere afsmalnende. 



Rygskjoldet er temmelig stort, fuldkommen lige saa långt som de frie Forkropssegmenter tilsammen. 

 Seet fra Siden (cfr. Fig. 101) er det af firkantet Form med Höiden n-oget mindre end Lrengden og omtrent saa 

 stor som Breden. Dets övre Rand er i sin hele Lsengde fuldkommen lige og horizontal, de nedre Kanter som 

 soedvanligt paa Midten strerkt, nnesteii vinkelformigt böiede og i sin forreste Del utyd.eligt tandede, de forreste 

 perpendikulsere, dannende saavel oveutil som nedentil et tydeligt vinkelformigt Hjörne; det överste af disse Hjör- 

 ner er ntesteu retvinklet, det nederste er uddraget i en temmelig stserkt fremspriugende i Enden tilrundet og 

 tandet Fortsats. Umiddelbart ovenfor denne Fortsats ere de forreste Kanter (cfr. Fig. 104) svagt udrandcde, 

 men i sin hele övrige Loengde fuldkommen lige og besatte med en tnet Rad af eiendommeligt formede ligesom 

 pladedannede Trender, der ogsaa strrekke sig et Stykke op paa den övre Rand. Pandedelen er kun lidet frem- 

 spriugende og löber oventil i lige Flugt med Uygskjoldets övre Rand, men viser umiddelbart föran den rncdiane 

 Lob 2 lige opad rettede parvis stillede tornformige Fortsalser ligesom et Par Horn. Disse Fortsatser dannes 

 (cfr. Fig. 104) af Enden af de laterale Lober, der her stöde t;et sammen, medens de derpaa (cfr. Fig. 102), 

 uden senere at modes, böie sig ud fra hinanden, dannende eu stor halvoval Aabning ovenpaa Pandedelen, udaf 

 hvilkeu man paa enkelte Exemplarer bemrerker Enden af den til Gjelleaparatet hörende raembranöse Tub at 

 stikke frem (cfr. Fig. 101). Den mediane Lob er (cfr. Fig. 102) ikke som hos de övrige Arter i Midten ud- 

 randet, men her néestcn lige afskaaret og har n<er den forreste Rand en liden fortilkrummet i Midtlinien ftestet 

 Torn. Rygskjoldets Overflade er överalt jevnt hvselvet og ligesom de frie Forkropssegmenter fuldkommen glat 

 uden Spor af Haar. 



Af de frie Forkropssegmenter er det lste som ssedvanligt det korteste, de 2 fölgende derimod temmelig 

 stcerkt udviklede og ligesom det lste meget höie med staerkt udviklede Epimever; de 2 bageste blive derimod 

 pludselig meget mindre og det sid:>te er neppe höiere end lste Bagkropssegmeut, som det dog overgaar noget 

 i Brede. 



Bagkroppen er som ovenfor anfört meget lidet udviklet og betydelig kortere end Forkroppen. Deus 

 Segmenter tiltage jevnt i Lrengde indtil nrestsidste, og de forreste af dera ere betydelig bredere end länge og 

 temmelig skarpt afsatte fra hinanden. Sidste Segment (cfr. Fig. 103) er som soedvanligt af pentagonal Form, 

 idet dets bageste Rand er noget udbugtet; af noget tydeligt afsat midtersle Haleveghseng er der derimod lige- 

 saalidt som hos de övrige Arter noget Spor. Dette Segment er oventil nrer den bagre Rand forsynet med 6 

 korte tornformige Börster, hvoraf de 4 staa noget nsermere hinanden nrer Midtlinien end de 2 övrige. De öv- 

 rige Segmenter have hvert paa Bugsiden 6 noget udadrettede Börster, 3 paa hver Side af Midtlinien, hvoraf de 

 4 bageste ere temmelig länge og mod Enden tret cilierede (cfr. Fig. 101 — 102, Fig. 118). 



Integumenterne ere överalt selv paa Kroppens Vedhseng udmserkede ved en eiendommelig Struetur ligesom 

 af taglagte trianguljere Skjsel (cfr. Fig. 104). 



De övre Antenner (Fig. 105) ere meget kraftigt byggede og af en fra samme hos de övrige Arter af 

 Sloegten temmelig afvigende Form. Pedunkelen bestaar af 3 tydeligt afsatte Led og viser ligesom hos de övrige 



