II. 



Om equationen U=aH-\-b. 



1. I föregående uppsats *) visades att de elektriska laddningar (U), som en sfe- 

 risk konduktör erhåller, om han på olika afstånd (H) från jordytan, förmedelst en fin 

 tråd, sättes i elektriskt ledande förbindelse med henne, kan uttryckas med formeln 

 TT= aH -\- b, i hvilken a och b äro af H oberoende konstanter. 



Tydligen bör elektricitetsmängden U äfven bero af radien (r) till den sfer, hvar- 

 med hon upphemtas. Den teoretiska härledning, som med afseende på meranämnda 

 storhet i föregående uppsats försöktes, gifver vid handen, att U bör vara proportionel 

 med r, vare sig att det verksamma elektriska agenset är spridt i luften — equatio- 

 nerna (10) och (11) — eller utbredt öfver sjelfva jordytan. 



Då det emellertid ur flere synpunkter är af vigt att, så fullständigt som möjligt, 

 känna huru de elektricitetsmängder, som med en sferisk konduktör på nämnda sätt 

 uppsamlas, bero af sina hufvudsakliga bestämningar, sökte jag under sista sommar- 

 ferierna gifva equationen U = aH -\- b en sorgfälligare behandling. Nya försök an- 

 stäldes, efter åtskilliga förbättringar i metoden, vid Åsen 2 ) på samma ställe som förra 

 året. Endast den olikhet egde härvid rum att byggnaden, i hvilken observationerna 

 skedde, nu var försedd med sluttande tak, hvars ås nådde 60 Centim. högre än det 

 förra taket. 



2. De i stycket N:o 35 upptagna försöken voro — såsom der angifves — ut- 

 förda utan nödig förberedelse och i öfrigt under ogynnsamma omständigheter. 



En olägenhet bestod deri att livar och en af de sferer, hvilkas laddningar skulle 

 jemföras, var fästad vid sin särskilta isolator. Om nu den enes isolator var sämre än 

 den andres, måste förhållandet mellan deras laddningar blifva oriktigt angifvet af elek- 

 trometern. Denna olägenhet förebygdes i de nya försöken på följande sätt. Alla sferer, 

 som skulle användas, försågos med skrufinuttrar, gjorda af små messingsrör och så 

 fastlödda, att hela muttern kom at ligga inom sferens yta. Alla muttrarna passade 

 till en och samma skruf, som likaledes var gjord af ett messingsrör. I detta sednare 

 rör infogades en kort, med tunnt gummilacca- lager öfverdragen, ebonitstaf, som i sin 

 ordning inborrades i ene änden af en tjockare, meterslång staf af samma ämne. Genom 

 denna inrättning kunde således samtlige sfererne, den ene efter den andre, lätt fästas 

 vid en och samme isolator; och, då den metallskruf, hvarmed detta skedde, helt och 



') Kongl. Vet. Akad:s Handl. Bd. 8. N:o 10. 



2 ) Enligt Topografiska Corpsens karta (1860) är detta laudtställe beläget ungefär 58° 39' Br. och 32° 36' 

 östl. Längd från Ferro. 



