12 K. A. HOLMGREX, 



« 



tlektriciteten uppsamlades med en Peltiers elektrometer. Denne berördes af- 

 ledande vid bestämda, på 25 eller 50 Cm. från hvarandra skilda, höjder ofvan ett visst 

 plan på observatoriets tak. till hvilka elektrometern flyttades medelst ett höjbart bord. 



Mot undersökningen kan bland annat anmärkas följande. De direkta observatio- 

 nerna för olika höjder sammanflvta med hvarandra. Exempelvis anför jag de två för- 

 söksserier, som äro fullständigast och. på grund af utslagens läge i elektrometersskalan, 



c ' Jr c o ~ 7 



sannolikt äfven de bästa. I serien den 21 nov. bestämmes t. ex. elektrometerutslaget 

 för högsta höjden (l m ) genom aritmetiska mediet af tre observationer. Alla dessa tre 

 återfinnas bland de sju, hvaraf nästföregående höjdens motsvarande utslag bestämmas 

 och af hvilka endast tre äro mindre än den högsta höjdens. I serien den 5 dec, i 

 hvilken högsta höjden var l m ,?5, bestämmas utslagen för livar och en af tre höjdställ- 

 ningar utaf två observationer: den största höjdens största utslag är gemensamt för alla 

 tre höjderne. Härtill kommer att hvarje skaldel på elektrometern har ett betydande 

 värde i beräkningen, så att det som sannolikt uppgifna elektrometerfelet kan införa ett 

 fel i höjden, öfverstigande dubbla afståndet mellan två på hvarandra följande observa- 

 tionshöjder. 



På grund häraf torde ifrågavarande undersökning svårligen kunna anses bevisa 

 mer än att "hvarje frän jorden framskjutande föremål i allmänhet blir negativt elektriskt 

 med en mot höjden växande täthet'" *). 



I sammanhang härmed bör nämnas, att Herr Quetelet såsom förtjent af upp- 

 märksamhet anmärker att qvantiteten n förblir oförändrad, änskönt den elektriska 

 kraften, enligt hans bestämningar, mvcket vexlat från det ena observationstillfället till 

 det andra. Detta skulle motsvara att den i min undersökning med y betecknade stor- 

 heten skulle vara oberoende af den elektriska kraftens vexlingar. Men denne slutsats 

 kan dock ej dragas af Herr Quetelets undersökning. Ty från medeltalet af de åtta n, 

 som äro beräknade, afvika halfva antalet så mycket, att de deremot svarande afvikel- 

 serna i den beräknade höjden (y) uppgår till hela afståndet mellan två på hvarandra 

 följande observationshöjder. Föröfrigt finnas tre stycken n, som äro mera än dubbelt 

 sa stora som ett annat. 



af mina studier af hithörande frågor, ej insåg vigten af detta ämnes utredning. Vid nedskrifvandet af 

 förra uppsatsen egde jag derför blott en auteckning om att undersökningen blifvit gjord och huru försöken 

 blifrit utförda. 

 ') Min föregående uppsats, sid. "25. 



