KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 14. N:0 I. 11 



Hab. Ad laraellas branehiarum breviores V/rimcerw monstrosce bina individua plerumque approximata, ia 

 mari Skagerrack occidentali mense Augusto: 12 specimina, ex quibus unum juvenile, in tribus inter quattuor 

 pisces ibi examinalos collegi. 



Figura viventium ut in fig. 18, parte filiformi incurvata, saepe autem magis elougata et attenuata. Cor- 

 pus striis transversis dense notatum, speciebus jam descviptis crassius, crassities ad 1 m.m. Pars antica elon- 

 gato-lanceolata colore propter glandulas vitelligenas griseo, exeeptis tamen area mediana antice angustiore et 

 parte ante aperturam femineam sita, qiwe colore albido gaudent. Pars teres antecaudalis organa interna nulla 

 prrebens. Oris apertura pone apicem, elongata, antice dilatata. Acetabula capitis minima, vix conspicua, fo- 

 veis rotundis parum profundis constituta, pone os sita. Oesophagus longus, 2 m.m. pone os in crura abiens. 

 Tractus intestinalis bicruris, cruribus angustis, ramis nullis. 



Glandulm vitelligence areas oblongo-lineares, antice valde approximatas, secandum utramque marginera 

 corporis tegeutes, prim;ie paullo ante aperturam femineam sitas. Testis rotundatus in linea mediana tegre con- 

 spicitur; ab utraque extremitate glandularum vitelligenarum sequaliter distat. Apertura genitalis ferainea rotunda, 

 mediana, in prominenti latens ventralis sita, uncinis nullis cincta, 1 m.m. ab extremitate antica distat. 



Cauda sive pars plectanigera brevis, non dilatata, disco sive lamina nulla ornata, sed in latere veutrali 

 plectana octo immediate gerens. Plectana in duas quidem series disposita, series autem inter se contiguae et 

 plectana singula alternantia, ex quo fit, ut plectanorum dexterorum margines interiores inter plectana sinistra 

 conspiciantur, et vice versa. Plectanorum pedicelli teretes in statu quiescenti diametro minore plectani brevi- 

 ores. Plectanum singulum bivalve, a facie visum transverse oblongum, apertura angusta, rimte plerumque simili. 

 Valvula utraque elliptica, leviter concava, margin e integra obscuriore (propter musculos ut videtur). Fulcra 

 margiualia duo a margine et inter se magis quam in ceteris remota, gracilia, transverse striata, colore aureo, 

 alterum partem dexteram marginis, alterum sinistram cingeus. Fulcrum utrumque transversum liberum, gracile, 

 apice cuspidato ad marginem valvulre producto, a valvula autem separato. Valvula; denticulis nullis. 



Animal juvenile, longit. 3 m m., differt plectanis sessilibus, corpore breviore (quam est pars caudalis haud 

 duplo longiore), sublineari, glandulis vitelligenis nullis sive iuanibus. Apertura genitalis adest. 



Afven denna art är ofullständigt känd och hittills upptagen bland »species inquirendse». Förut har den 

 blott en gång för länge sedan blifvit funnen, näml. år 1828 vid Cbristiania af Rapp, och Leuckart har infört 

 den i systemet endast på grund af dennes teckningar utan att hafva sett djuret, emedan alla de funna exem- 

 plaren vid granskningen blifvit förstörda. Af den nu lemnade beskrifningen framgår det, att den obehörigt, 

 alldenstund bakre ändan ju saknar discus, af Diesing föres till ett slägte Discocotyle eller Placoplectanum, 

 Också i fästorgan ernås byggnad visar den tydlig öfverensstämmelse med de ofvan bcskrifna arterna af Octobo- 

 thrium. Djurets anatomi är svår att utforska i anseende till ogenomskinligheten. Till det ofvan sagda må 

 här omnämnas, att på buksidan å ömse sidor om strupens nedre ända visade sig bland äggulekörtlarne två 

 runda, hvita fläckar (antydda i fig. 19, y), sannolikt utvisande inre organer (jfr. fig. 13 y hos O. denticulatum). 

 I samma trakt visade sig från ryggsidan någonting liknande en ductus vitelliferus transversus. Hos somliga 

 individer var djurets bredd på smalaste stället (framom cauda) mindre än \ m.m. 



12. Gen. ONCHOCOTYLE Diesing. 



1. Onchocotyle appendiculata (Kuhn). Corpus subdepressum, nunc elongate lanceolatum nunc 

 subovatum. Appendix caudalis apice bifido, hamulis duobus, formam litterae y imitantibus, ante furcam sitis, 

 armatus. Os exiguum anticum. Long. corporis cum append. 8 — 10 m.m., låtit, ad \\ m.m. 



Vide commentat raeam »Entozoa, iakttagna» cet. in Actis Univers. Lundensis Tom. IV, (1867) 20, et 

 A. Ti-iaer: de Polystomo appendiculato, dissertatio iuauguralis (Berolini 1851) cum Tab. I — III. 



Habitaculo adde: Raja Batis ad branchias in mari Skagerrack, in duobus piscibus mense Augusto lecta. 



Till livad som förut är närnndt om denua art må här tilläggas, att djuret lefvande hade mycket till- 

 spetsad främre äuda, att muuöppuingen, då hufvudet framskjutes, är mycket liten, tillbakadragen deremot åtmin- 

 stone tre gånger större, samt att jag på appendix af spritexemplar funnit en y-formig hake med framåt rigtade 

 korta, raka grenar (maken hade förmodligen bortfallit). Längden af bihanget vexlar något, dock så att det 

 innehålles ungefär tre gånger i kroppens längd, räknad till fästpunkten för den acetabula bärande skifvan. 

 Äggulekörtlarne, som gå längs kroppssidorna, omslutande tarmen, förena sig liksom tarmskänklarne nära caudal- 

 skifvans fäste och fortsättas i bihanget, men nå icke öfver dettas midt. 



2. Onchocotyle emarginata n. sp. Corpus depressum, elougatum, lineare, utrinque parum angu- 

 statum, appendiculo caudali lineari inermi, apice emarginato et paullo latiore. Os mediocre. Long. corporis 

 cum append. (in spiritu vini) 12 m.m., låtit. 0,9 m.m. (fig. 23 — 26). 



Hab. Ad branchias 'Raja; clavatw in mari Bahusise Augusto specimen unicum legi. 



Specimen lectum acetabulis quidem nonnullis orbatum est, notas tamen essentiales omnes prrebet. A 

 proecedente distinguitur corpore multo longiore et magis depresso, appendiculi apice non diviso et glandulis 

 vitelligenis ultra medium appendiculum descendentibus. Os lerminale sat magnum (diam. 0,4 m.m.) cavitate 



