26 PETER OLSSON, BIDRAG TILL SKANDINAVIENS HELMINTHFAUNA. 



uteri numerosi. Bursa penis oblonga, magna, in colli parte sinistra. Aperturse genitales in collo anteriore. 

 Vesicula caudalis magna, poro terminata. Longit. ad 2,7 m.m., låtit. 1 m.m. (fig. 59 — 63). 



Habit. ' Bufo vulgaris: in intestino duo speciraina ad Delperöd Scaniae orientalis Julio hujus anni 

 (1874) legi. 



Speoimina duo simul leota formas aliquanto diversas prrebent, alterum majus, oblongum, alterum minus, 

 elliptieum et magis complanatum, utrumque collo infra excavato, corpore toto spinuloso. Spinulse colli magis 

 obtusse, crassiuscuhe, corporis postici acutse, retroversse, longit. circit. 0,008 m.m. 



Os ventrale prope apicem ostio rotundo, variabili, limbo vix prominente. Acetabulum speciem fovere 

 offert limbo nullo. Magnitudo igftur regre determinatur, sed oris magnitudinem fequare videtur, apertura nunc 

 transversa nunc rotunda. De pharynge et ossophago nihil certi dicere audeo. Crura tractus intestini crassitie 

 mediocria, extremitatibus vesicam caudalem tangentia. 



Glandulce vitelligence pauciores, locum insolitum occupantes; qua re ab omnibus speciebus jam cognitis, 

 quantum scio, recedit sed Gasterostomatum similitudinem ducit. Inträ ovarium receptaculum parvum vitelli 

 visum est. Testes duo, globosi vel subelliptici, utrique raargini approximati, in specimine majore locum me- 

 dium inter acetabulum et caudam tenebant, in minore juxta acetabulum siti erant. Bursa penis maxima obli- 

 que in collo posteriore sita. Vesicula seminalis exteriör magna, suboblonga, obscure colorata. Penis cylindri- 

 cus, alterius speciminis in collo anteriore mediano partim exsertus. Ovarium globosum magnum. Gyri uteri 

 irregulares, per partem postacetabularem reptantes, ovulis flavis, oblongis, longit. 0,025 m.m., låtit. 0,012. 

 Vagina juxta bursam penis adscendit, ovulis obscurius coloratis insignis. Vesicula caudalis subglobosa, postice 

 ductu efferente brevi instructa. 



Djuret, som i lefvande tillstånd i allmänhet var elliptiskt, utmärker sig i synnerhet genom äggulekört- 

 larnes läge frampå halsen och det föga märkbara acetabulum. Det kan derför lätt tagas för en Gasterostoma, 

 i synnerhet som derjemte bursa penis med innehåll liknar den säckformiga tarmen hos detta slägte både till 

 form och läge. Denna likhet har föranledt namnet. Troligen hör arten till Subg. Dicrocoslium Duj. 



14. Gen. AMPHISTOMA Rudolphi. 



1. Amphistoma subclavatum (Goeze), Dies. Corpus conico-oblongum antrorsum paullo angusta- 

 tum, versatile. Caput haud discretum. Os terminale, acetabuliforme. Tractus intestinalis bicruris, coecus, 

 cesophago sat longo. Acetabulum basilare, sessile, centrale, ore multo majus, apertura centrali. Aperturse ge- 

 nitales anticae ad furcam intestinalem. Testis unicus. Longit. Ii m.m., crassit. max. 0,6 m.m. 



Amphistoma unguiculatum Rudolphi Synops. 91, 360; Diplodiscus unguiculatus Diesing in Annal. 

 Wien. Mus. I, 254, Tab. XXIV: 25—27 (non vidi); idem Syst. Helm. I, 319. 



Planaria subclavata Goeze Naturg. 178; Distoma subclavatum Zeder Nachtr. 185; Amphistoma subcla- 

 vatum Rudolphi Entoz. hist. nat. II, 342; id. Synops. 90, 358; Dujardin Helm. 336; Diplodiscus subclava- 

 tus Diesing Ann. Wien. Mus. I, 233, Tab. XXIV: 19—24 (non vidi) id. Syst. Helm. I, 318; id. in Wiener 

 Sitzungsber. XXXII, 359, XXXV, 435; Amphistoma subclavatum Filippi, Deuxiéme Méraoire etc. im Mém. 

 Acad. d. Sciences de Turin sér. II, Tom. XVI (1855), 13—17, Tab. II, 14—16 (anatom., evolut.; larva 

 =Diplodiscus Diesingii Pil.); Pagenstecher Trematodenlarven u. Tremat. (1857), 49 Tab. VI, 5 — 9; Bene- 

 den Mém. s. Vers intest. 81—84; Walter in Troschels Arch. 1858, I, 268—297 c. fig. 



Hab. Triton punctatus in intestino recto: specimina plura ineunte Junio Lundte reperi. 



Den hos Triton punctatus af Rudolphi och Breraser funna ansågs länge, på grund af någon olikhet i 

 form och storlek, för egen art men har sedermera af (Creplin och) Diesing blifvit ansedd som en yngre A. 

 subclavatum och sammanförd med den från Råna m. fl. stjertlösa batrachier af gammalt bekanta arten. Också 

 i afseende på inre byggnaden öfverensstämma de: grodparasitens anatomi är behandlad af Pagenstecher, van 

 Beneden och Walter, den andres af Filippi i ofvan citerade arbeten. 



I sina rörelser visar denna parasit stor likhet med en igel; jag har sett den, orörligt fästad medelst 

 sin stora sugskål, med hufvudet rotera nästan ett helt hvarf. Dess formvexling är betydlig; vanligen afsmalnar 

 kroppen småningom och jerant framåt, tills den slutar med den terminala, temligen vida munöppningen, men 

 djuret kan ock sammandraga sig nästan till ett klot eller sträcka ut sig till en lång cylinder, allt under det 

 att sugskålen är starkt utvidgad och plan. Då djuret sträcker ut sig, förtränges munöppningen betydligt och 

 visar sig fint naggad, muncaviteten blir lång och smal och visar då tydligast baktill de två rundade lober, som 

 af Pagenstecher anses som »Hulfsgruben» för munskålen, men af Filippi förmodas vara spottkörtlar. Svalg- 

 hu/vud, som enligt Pagenstecher skall finnas men enligt van Beneden saknas, kunde ej upptäckas, ehuru strupe 

 och tarm med kringliggande delar voro särdeles tydliga. Anmärkningsvärdt är, att innehållet i tarmskänklarne 

 (men ej i strupen) var vid påfallande ljus vackert ultramarinblått. Att färgen tillhörde tarminnehållet bekräf- 

 tades ytterligare, då detta utkramades. Möjligen härrör färgen från spottkörtlarne, hvilkas sekret hos denna art 

 enligt Walter är blått. 



