30 PETER OLSSON, BIDRAG TILL SKANDINAVIENS HELMINTHEAUNA. 



Glandulee vitelligenre nihil differunt, neque testes transverse elliptici nec ovarium globosum his multo 

 minus, dorsalia. Receptaculum vitelli plenum in linea mediana inter testes. Ovula lutea elliptica, long. 0,0 9 

 m.m., lat. 0,053, linea quoad in ovulis in utero sitis videre potui nulla notata, intus globulos foventia. Aper- 

 tura mascula transverse elliptica, feminea in diseo formis variis induto, interdum glandulas nonnullas vitellige- 

 nas gerente. Apertura dorsalis prope caudam, plerumque transversa lunaris vel triangularis, interdum magna 

 orbicularis. 



19. Gen. HEMISTOMA Diesing. 



Corpus in duas partes strictura discretum, anteriorem (caput Au et.) depressam 

 subtus excavatam, hiantem, posteriorem teretiusculam. Os subterminale. Tractus in- 

 testini bicruris. Testes s. tori in parte excavata juxtapositi. Apertura? genitales re- 

 mota?, mascula in parte excavata, feminea subcaudalis. — Mammalium et avium incolse. 



1. Hemistoma alatum (Goeze). Corporis pars anterior elliptica subtus excavata, marginibus latera- 

 libus inflexis basi confluentibus, antice subexplanatis undulatis; pars posterior fere duplo brevior, teres apice 

 rotundato. Os terminale prominens, utrinque processu s. tentaculo elongate couico flexili ornatum. Pharynx 

 oblonga, ore longior, cesophago nullo. Testes duo subcylindrici, approximati, paralleli, secundum mediam par- 

 tem excavatam. Apertura mascula perexigua, mediana, pone medios testes. Glandulee vitelligeme numerosae 

 super latera et dorsum partis excavatse usque ad testium apices anteriores expansse. Ovula in parte excavata 

 pone testes. In parte posteriore vagina et prope apicetn apertura (feminea) magna dorsalis transverse triangu- 

 laris conspiciuntur. Longit. 6 m.m., låtit, ad 2^ m.m. 



Planaria alata Goeze Naturg. 176, Tab. XIV: 11 — 13; Fasciola vulpis Rudolphi Observat. circa vermes 

 int. Gryph. 1793. p. 30; Distoma alatum Zeder Naclitr. 177; Rudolphi Entoz. hist. nat. II, 402; id. Synops. 

 112, 412; Holostomum alatum Blanchaed in Ann. d. Se. nat. Zool. 1847, 318 — 320 Tab. X: 1; Dujardin 

 Helm. 367 Tab. VIII: D; Heraistomum alatum Diesing Syst. Helm. I, 307. 



Hab. Canis vulpes in duodeno copiose Novembri Lundae; "Canis lagopus in duodeno specimen unicum 

 Martio prope Lundam legi. 



I anseende till kroppens rätt betydliga tjocklek och i följd deraf mindre genomskinlighet, hvilken olä- 

 genhet blott till någon del genom de vanliga medlen glycerin, ättiksyra och carminlösning kunde afhjelpas, 

 äfvensom för den i synnerhet hos spritlagda djur starka invikningen af framkroppens, det af vissa författare 

 s. k. hufvudets, sidodelar, hvarigenom understundom alla dess organ döljas, erbjuder denna arts anatomi ej 

 ringa svårigheter. Visst är emellertid, att, liksom kroppen i det yttre betydligt afviker från flertalet föregående 

 slägten, så är äfven fallet med de inre organen. » 



Lefvande är djuret helt hvitt; men i sprit mörkna de talrika äggulekörtlarne och göra att framkroppen 

 till största delen får en ljusbrun färg. Äfven testes bli bruna. Insnörningen, som skiljer kroppens båda afdel- 

 ningar, är särdeles vid buksidan mindre betydlig, men gränsen är dock mycket utmärkt genom äggulekörtlarne, 

 som tvärt siuta i gränslinien. Framkroppen afsmalnar ej obetydligt framåt, men har dock, då kanterna äro 

 inböjda, i det hela föga större bredd än bakkroppen. Tjockleken är vid sidokanterna oeh framtill obetydlig 

 men vid midten, i följd af de tjocka såsom halfcylindrar framstående testes, rätt ansenlig. Musklerna synas 

 vara väl utvecklade; åtminstone visa sig på framkroppen flera längsgående band af dylika. Längs midten af 

 ryggen är en svag fördjupning. 



Munnen är helt liten cirkelrund och bildar, sedd från sidan, på djurets framända en rundad mer eller 

 mindre framskjutande del mellan de båda äfvenledes framskjutande, rörliga tentaklerna. På sidorna till midtför 

 främre ändarne af testes är kroppen krusad och midtelpartiet visar ett aflångt svalghufvud eller strupe af 

 munnens ungefär dubbla längd, bakåt öfvergående i två temligen smala tarmskänklar af oviss utsträckning. 



Testes äro parallela och lemna mellan sig en smal fåra. De upptaga de mellersta fyra sjettedelarne af 

 framkroppens längd och divergera vanligen något litet baktill, derigenom att ändarne der afsmalna, hvaremot 

 främre ändarne äro rundade. Mellan testes ungefär vid framkroppens midt visade sig en liten rund öppning 

 utan upphöjda kanter eller utskjutande penis. Äggulekörtlarne äro små och af en oregelbunden form men 

 visa sig ofta ordnade transverselt. Äggen, som upptaga en rund plätt mellan testes och bakkroppen, men der- 

 jemte äfven hos några individer visade sig längs midten af bakkroppen såsom i en vagina, äro stora ljusgula, 

 rundade, längd 0,1 o m.m., bredd 0,07, och visa inuti talrika kulor. I bakre kroppsafdelningen urskiljer man 

 utom två längs sidorna gående kärl, sannolikt fortsättningar af tarmskänklarne, inga vidare inre organer, men 

 på ytan en större öppning, tvär stäld utan framstående kanter, men vanligen bildande en mycket trubbvinklig 

 triangel med den trubbiga vinkeln bakåt; sannolikt är detta vaginalöppningen, ehuru jag endast sett en gråaktig 

 massa derigenom utgå. Inga excretionsorganer sedda. 



