K0NGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 14. N:0 3. 5 



De fossila växter, som Hisinger 1837 uptager i Lethaea suecica äro samma arter, 

 som af Nilsson och Brongniart förut meddelats, ehuru figurerna äro bättre utförda. 

 I supplement II till Lethaea upptages derjemte som ny Calamites hoerensis. I sjunde 

 häftet af »Anteckningar etc.» omnämner Hisinger några nya fynd, som gjorts af Nilsson 

 (pag. 42), hvarjemte hans tabell öfver de då kända svenska försteningarne upptager 37 

 fossila växter från Skåne, af hvilka en (Fucoides) tillhör silurformationen, 31 Skånes 

 kolförande formation och Hörsandstenen (nämligen utom de af Nilsson och Brong- 

 niart beskrifne äfven några andra, som synas vara grundade på Nilssons samlingar) 

 och 6 kritformationen (en art anses för de båda sistnämnde formationerne gemensam). 

 Från Vestergötland upptagas tvenne siluriska alger, och en varietet af den ena anföres 

 äfven från Dalaime. Det kända antalet fossila växter inom Sverige var således vid 

 nämnde tid 39, af hvilka 2 tillhöra silurformationen, 31 de kolförande bildningarne och 

 Hörsandstenen samt 6 kritformationen. (Växterna från Benestad äro ej inberäknade). 



Mellan 1840 och 1865 har såviclt jag kunnat utröna inga andra bidrag lemnats 

 till vårt lands fossila flora än Nilssons redogörelser för de i torfmossarne förekommande 

 fossila växter, som i förbigående omnämnas på mångfaldiga ställen i hans skrifter, såsom i 

 hans »Reseanteckningar under sommaren 1840» 1 ), der »björk, ek, al, tall, vide, Arundo 

 phragmites» (pag. 84) berättas förekomma under »Gäravallen»; i Skandinavisk Fauna, 

 Däggdjm*en, Inledningen 1847 etc. Visserligen omnämnas de svenska fossila växterna under 

 denna tid af de utländska geologer, som afhandla motsvarande bildningar, såsom Bralns, 

 Germar, Göppert, Schenk, Dunker m. fl., men källan, hvarifrån de hemtat sin kunskap 

 om desamma, äro ofvan anförda arbeten af Nilsson, Hisinger och Brongniart, hvilken 

 senare dessutom upptager och afbildar fiere af dem i sin Histoire des végétaux fossiles 

 (Paris 1828—44). 



Kritformationens flora har ej heller sedermera erhållit några nya bidrag. 1867 

 beskrifver Professor O. Torell 2 ) tvenne förmodade växtförsteningar från kambriska och 

 siluriska aflagringar, samt upptager en tredje efter Göppert. 1869 och 1870 bifogar Dr. 

 Linnarsson tvenne nya förmodade kambriska växter 3 ), och slutligen upptager Torell 4 ) 

 sistnämnde år ytterligare trenne nya växter från samma formation. Rörande dessa för- 

 modade växter från kambriska och siluriska formationerna, har jag på annat ställe sökt 

 visa, att åtminstone några af dem blott äro en rent mekanisk bildning ) och hvad de 

 öfrige beträffar, äro äfven de alltför problematiska, att deras natur ännu på långt när 

 kan anses afgjord. Qvartärperiodens flora har af A. Erdmann 6 ) erhållit några nya 

 bidrag genom redogörelsen för ett lager vid Enköpingsåsen, innehållande lemningar af 



') K. Vet. Akad. Handl. 1841. 



-) O. Torell. Bidrag till sparagmitetagens geognosie och paleontologie. Lunds Universitets Ärsskr. Tom. 

 IV 1867. 



3 ) I. G. O. Linnarsson, Om några försteningar från Vestergötlands sandstenslager. Ofvers. af K. V. Akad. 

 Förh. 1869; On some fossils found at Lugnas in Sweden. Geol. Magaz. 1869; Geognostiska och paleontol. 

 iakttag, öfver Eophytonsandst. i Vestergötl. K. V. Akad. Handl. Bd. 9 N:o 7. 



4 ) O. Torell, Petrificata suecana formationis cambricae. Lunds Univ. Arsskr. Tom VI 1869. 



5 ) A. G. Nathorst, Om några förmodade växtfossilier. Öfvers. af K. V. Akad. Förh. 1873. 

 c ) A. Erdmann, Sveriges Q.vartära bildningar, Sthm. 1868 pag. 217. 



